Справа № 759/7262/22                                                                              Суддя в суді першої інст. - Марущак Н.М.
Провадження № 33/824/2825/2022                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
02 серпня 2022 року                                                                                               м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.
за участі:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,  
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В: 
            
            Відповідно до постанови судді, 16.04.2022 о 00 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керувала автомобілем «Фіат» державний номерний знак НОМЕР_1 по просп. Перемоги, 57 в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу - алкотесту 7510 ARLM-0292 "DRAGER", кількісний показник якого склав 2,32 проміле.
            Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня  2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,  в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, або звільнити її від адміністративного стягнення з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.
Зазначає, що результати приладу "Драгер" не можуть бути належним та допустимим доказом, оскільки ОСОБА_1 не було ознайомлено з сертифікатом відповідності та свідоцтвом на повірку засобу вимірювальної техніки, не було роз`яснено порядок проведення огляду,  а також не видано направлення на проходження огляду в медичному закладі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1    вимог п. 2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме:
            - даними протоколу про адміністративне правопорушення від 16.04.2022 року серії ААБ № 218298 (а.с. 2), який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , яка в графі протоколу «пояснення» зазначила, що з результатом згодна (а. с. 2),
            - актом огляду на стан сп`яніння, роздрукованим протоколом приладу «Драгер» від 16.04.2022 в якому міститься  підпис  ОСОБА_1  про те, що воназгодна з результатом огляду (а.с. 1, 3), 
            - розпискою про передачу на зберігання автомобіля «Фіат» д.н.з.   НОМЕР_1 іншому водієві (а. с. 4),
            - відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано викладені у протоколі обставини (а.с. 5).
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1    у порушенні ним вимог п.2.9. а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
            Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, МВС від 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
            Отже, у випадку незгоди водія  з показниками газоаналізатора «Драгер» водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.
            Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 погодилася з результатами огляду з використанням спеціального технічного засобу, проведеного на місці зупинки інспектором поліції, про що зазначив в протоколі - підстав для складання направлення водія на огляд у поліцейських не було, тому суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність направлення ОСОБА_1  на огляд. 
            Доводи ОСОБА_1  про те, що її не було ознайомлено з сертифікатом відповідності та свідоцтвом на повірку засобу вимірювальної техніки, не було роз`яснено порядок проведення огляду а тому результат освідування ОСОБА_1 є недопустимим доказом,  є непереконливими.
            Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1   адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
           Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  залишити без задоволення,  а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва  від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко