П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/18959/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Божук Д.А. 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
22 серпня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління національної поліції в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, в якому просив суд:
- визнати незаконними дії відповідача щодо неврахування до стажу служби ОСОБА_1 період служби в підрозділах Управління державної пенітенціарної служби в Чернівецькій області, в період з 10.06.2013 по 07.12.2016;
- зобов`язати відповідача врахувати до стажу служби ОСОБА_1 зазначений період його служби в підрозділах Управління державної пенітенціарної служби в Чернівецькій області.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.04.2022 позов задоволено частково, ухвалено: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо не зарахування до стажу служби у поліції ОСОБА_1 періоду служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 10.06.2013 по 07.12.2016;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у поліції службу у Державній кримінально-виконавчій службі України з 10.06.2013 по 07.12.2016;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.04.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що про відсутність підстав для зарахування до стажу служби в поліції періоду служби позивача в кримінально-виконавчій службі управління ДПтС України в Чернівецькій області.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні до стажу його служби в поліції, що дає право поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, службу в підрозділах управління ДПтС України в Чернівецькій області.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2022, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до послужного списку №Д009692 ОСОБА_1 працював у Сокирянській виправній колонії відділу Державної пенітеніарної служби України у Чернівецькій області:
- з 10.06.2013 по 01.12.2013 перебував на посаді начальника соціально-психологічного відділення служби СВК-07;
- з 01.12.2013 по 07.12.2016 - на посаді старшого інспектора з ресурсного забезпечення відділу ДПтСУ в Чернівецькій області.
Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач з 10.06.2013 по 07.12.2016 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України безперервно, стаж 03 роки 05 місяців 27 днів. 
21.03.2017 ОСОБА_1 прийнятий на службу до Національної поліції.
Позивач звернувся до начальника ГУНП в Хмельницькій області із рапортом від 06.05.2020, у якому просив зарахувати до стажу в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, службу в кримінально-виконавчій службі управління ДПтС України в Чернівецькій області у період з 10.06.2013 по 07.12.2016.
Листом ГУНП в Хмельницькій області від 18.05.2020 №1935/12112-2020 позивача повідомлено, що підстав для зарахування до стажу служби в поліції періоду служби позивача в кримінально-виконавчій службі управління ДПтС України в Чернівецькій області немає.
Позивач не погодився із вказаною відмовою, а тому звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та повинна зараховуватись до стажу служби в поліції. Отже, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо незарахування до стажу позивача в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, службу в кримінально-виконавчій службі управління ДПтС України в Чернівецькій області у період з 10.06.2013 по 07.12.2016.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (Закон №580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно ст.78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.
Згідно ч.5 ст.23 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 №2713-IV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, у  попередніх редакціях частини 5 статті 23 цього Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.
Отже, на позивача, під час проходження ним служби в Державній кримінально-виконавчій службі, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11.11.2015 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно підпунктів 3-6 частини 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" № 900-VIII від 23.12.2015, який набрав чинності 29.12.2015, пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Таким чином служба в Державній кримінально-виконавчій службі України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та відповідно до пункту 3 частини 2 статті 78 Закону №580-VIII повинна зараховуватись до стажу служби в поліції.
Оскільки відповідач не здійснив зарахування до стажу позивача періоду роботи у Державній кримінально-виконавчій службі України з 10.06.2013 по 07.12.2016, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про допущення відповідачем протиправної бездіяльності та необхідності зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області зарахувати до стажу служби у поліції період служби ОСОБА_1 у Державній кримінально-виконавчій службі України з 10.06.2013 по 07.12.2016.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління національної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Сушко О.О.