ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4413/22 Справа № 177/1652/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г.Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Бондар Я.М.,
суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.
секретар судового засідання – Бадалян Н.О
сторони справи:
позивач- ОСОБА_1 
відповідач - Глеюватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача  ОСОБА_1 – адвоката Пантелєєва Олексія Васильовича на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року, ухваленого суддею Строговою Г.Г. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до відповідача Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області  про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача – ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на незавершений будівництвом житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе належне їй  майно заповіла  позивачу по справі.
При звернені позивача до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30 березня 2021  відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Зазначив, що позивач з поважних причин пропустив строк подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщин, оскільки  позивач будучи  необізнаним в юридичних питаннях, після смерті матері звернувся до відповідача  із проханням роз`яснити порядок отримання спадщини, однак йому було роз`яснено, що за отриманням спадщини йому необхідно звертатися до нотаріуса після спливу шестимісячного строку з моменту смерті матері.
Також, вказує, що на час смерті матері позивача в Україні було введено суворі карантинні обмеження, позивач побоювався за свої здоров`я та життя, тому вчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області  про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
В апеляційній скарзі, представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Пантелєєв О.В., посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визначити йому додатковий строк у три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, скаржник зазначає, що позивачу ОСОБА_1 не було відомо, хто саме є власником незавершеного будівництва житлового будинку, проте після смерті матері він звернувся до відповідача із проханням роз`яснити йому порядок отримання спадщини, йому було рекомендовано звернутися за прийняттям спадщини після спливу піврічного строку, вказує, що про існування заповіту відповідач не повідомив позивача, а останньому не було відомо, що його мати у березні 2015 році склала заповіт на нього. Зазначає, що про існування заповіту позивачу стало відомо наприкінці березня 2021 року, коли він повторно звернувся до відповідача за роз`ясненням процедури оформлення спадкових прав та йому повідомили про існування заповіту, тому він відразу і звернувся до нотаріуса, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск встановленого законом строку.
Представник позивача вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та вважав встановленим факт, що позивачу було відомо про існування заповіту, проте цей факт не доведений жодним доказом, суд не перевірив цей факт, а позивач і його представник через введення карантину та введення режиму воєнного стану в країни не могли з`явитися до суду для дачі пояснень по справі. Вказує, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не має.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
12 липня 2022 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду за його та позивача відсутності, також в заяві зазначено, що сторона позивача підтримує вимоги, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача -   ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 20).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді права на незавершений будівництвом житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.09.2009, виданого державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-3213 (а.с. 15).  
За життя ОСОБА_3 03.03.2015  склала заповіт яким заповіла ОСОБА_1 - позивачу по справі, усе належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося,  про що свідчить копія заповіту  посвідченого секретарем виконкому Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Гришиною С.В., зареєстровано в реєстрі за №37 (а.с. 46), що також підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №64141626 від 30.03.2021 (а.с. 44).
З копії спадкової справи №178/2021 заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 39-47), вбачається, що після її смерті з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори  30.03.2021 року звернувся син  померлої ОСОБА_1 - позивач по справі, інші особи з заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.
При звернені позивача до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори нотаріуса з питанням щодо оформлення права на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 30 березня 2021 року відмовлено  у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 47).
Суд першої інстанції, відмовляючи позивачеві у задоволенні його позовних вимог виходив з того, що позивачу було достеменно відомо про смерть матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  і він не оспорює цей факт, зазначаючи в позові, що він фактично прийняв спадщину, оскільки користується речами померлої, доглядає за спадковим майном, строк на прийняття спадщини спадкоємцем сплив 27 листопада  2019 року, однак поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не навів.
Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції та не може погодитись з доводами представника позивача ОСОБА_2 викладеними в апеляційній скарзі.
За змістом ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1270 ЦК України  для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.
Проте не завжди суди першої інстанції враховують роз`яснення, які містяться у абз. 6 п.24 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7, згідно з якими поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Помилковою є практика судів, які визнають причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними із порушенням вимог ч.2 ст.78 ЦПК, відповідно до якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, хвороба, перебування позивача-спадкоємця в іншому регіоні України у зв`язку із відрядженням, службовою необхідністю не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків.
Так, судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно з цього строку відкрилась спадщина і позивач повинен був у шестимісячний строк звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, як підтверджено матеріалами справи, з такою заявою ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса 30 березня 2021 року, тобто після спливу 1 року та 10 місяців.
Причинами пропуску строку позивач зазначає свою необізнаність про наявність заповіту, а також юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини та карантинні обмеження введені в Україні через хворобу COVID-19, проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, карантинні обмеження спричинені респіраторною хворобою COVID-19 були введені на всій території України з 12.03.2020, а строк на прийняття спадщини спадкоємцем сплинув 27 листопада  2019 року, а інші зазначені причини також не можна визнати поважними причинами пропуску строку, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до ухвалення незаконного судового рішення.
Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1  – адвоката Пантелєєва Олексія Васильовича залишити без задоволення.
Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 12 липня 2022 року. 

Головуючий:

Судді: