Справа № 439/103/20                        Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М. 
Провадження № 22-ц/811/3779/21                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 серпня 2022 року м.Львів

Справа № 439/103/20
Провадження № 22ц/811/3451/21
Провадження № 22ц/811/3779/21
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,
секретар Савчук Г.В..
з участю  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 

розглянув апеляційні скарги  ОСОБА_3 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від  6 серпня 2021року та додаткове рішення цього суду від 21 вересня 2021 року, постановлені у м.Броди у складі судді Петейчука Б.М., у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком, стягнення сум, -

встановив:
23 листопада 2020 року ОСОБА_3 звернувся з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 1 жовтня 2019 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «BMW Х5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під його (позивача) керуванням. Вказує, що внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначає, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП. Стверджує, що цивільно-правова відповідальність автомобіля відповідача застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EPN № 153000273 від 28 вересня 2019 року у ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та договором добровільного страхування цивільної відповідальності (Оферта № 195 від 21 червня 2019 року; Акцепт № 498978). Згідно умов договору встановлено обов`язок страховика із відшкодування шкоди, яка була завдана забезпеченим транспортним засобом у межах страхового ліміту, за виключенням франшизи. Франшизу за договором встановлено у розмірі 2 600 грн., яка не відшкодовується страховиком. Посилається на те, що за договором добровільного страхування цивільної відповідальності встановлено суму страхового відшкодування у розмірі 250 000 грн. Вважає, що з ОСОБА_4 підлягає стягненню сума франшизи у розмірі 2 600 грн., а з ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» - страхове відшкодування в сумі 247 836, 15 грн. Просить позов задовольнити. 
Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 6 серпня 2021 року в позові відмовлено.
Додатковим рішенням цього суду від 21 вересня 2021 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь АТ СК «АРКС» судові витрати пов`язані із проведенням експертизи із дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля BMW X5, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 11 405, 73 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 грн.
Рішення та додаткове рішення суду оскаржив ОСОБА_3 . Зазначає, що оскаржувані рішення є незаконними, необґрунтованими, прийнятими з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення та додаткове рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову та залишення без задоволення заяви АТ СК «АРКС» про відшкодування судових витрат. Посилається на доводи позовної заяви. Вказує, що заяву про компенсацію судових витрат АТ СК «АРКС» подано до суду 17 серпня 2021 року. 
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
З постанови Пустомитівського районного суду Львівської області у справі за № 2450/3569/19 від 24 жовтня 2019 року вбачається, що 1 жовтня 2019 року ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «BMW Х5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Згідно цього ОСОБА_3 здійснив наїзд на зелене насадження (дерево). Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цією постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Ринкова вартість автомобіля марки «BMW Х5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , на час ДТП становить 398 383, 50 грн.
Вартість відновлювального ремонту цього автомобіля становить 677 088, 32 грн.
Вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_5 , на час ДТП становить 398 383, 50 грн. Ринкова вартість автомобіля «BMW Х5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в пошкодженому стані після ДТП, в цінах на момент ДТП, становить: 147 947, 35 грн., що стверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля № 134ЕД від 21 листопада 2019 року.
Встановлено, що цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована за Договором (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 153000273 від 28 вересня 2019 року. Строк дії договору закінчувався 27 вересня 2020 року. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну встановлено у розмірі 130 000 грн. Розмір франшизи - 2 600 грн., що підтверджується вказаним Полісом.
Також цивільно-правова відповідальність вказаного автомобіля застрахована за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (Оферта № 195 від 21 червня 2019 року; Акцепт № 498978). Строк дії договору закінчувався 27 вересня 2020 року. Розмір страхової суми встановлено у розмірі 250 000 грн., що стверджується цим Договором.
На адресу ОСОБА_4 відправлено досудову вимогу про відшкодування розміру встановленої франшизи за Договором (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 153000273 від 28 вересня 2019 року у розмірі 2 600 грн., що підтверджується Вимогою від 9 грудня 2019 року.
       24 січня 2020 року ОСОБА_3 на адресу ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» направлена заява про виплату страхового відшкодування.
З висновку судової транспортно-трасологічної експертизи із дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля «BMW Х5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , № 10303200 від 23 березня 2020 року стверджується, що пошкодження вказаного автомобіля не відповідають обставинам, які наведені у наданих матеріалах про подію, зокрема місцю їх утворення, тобто заявлені обставини справи є неспроможними із технічної точки зору. Комплекс пошкоджень на автомобілі не міг утворитися за обставин ДТП, які наведені у наданих матеріалах про подію, зокрема в заявленому місці їх утворення.
Аварійним комісаром 2 листопада 2019 року не виявлено жодних слідів на місці ДТП, які мають відношення до вказаної ДТП, а саме: уламків деталей, слідів коліс на ґрунті, зламаних гілок чи пошкоджень на корі дерев. Особливість ландшафту (природний рів та підвищення лісосмуги на відстані 8-10 метрів від узбіччя висотою 50-90 сантиметрів) сприяла би негайній зупинці транспортного засобу після зіткнення із земляним ровом, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу від 9 жовтня 2019 року (рапортом по справі №1.102.19.0006899).
ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» неодноразово зверталося до учасників ДТП щодо пояснень стосовно обставин укладення Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та обставин заявленої події, надання транспортних засобів для обстеження, що підтверджується листами та Актом отримання переліку питань стосовно ДТП, Протоколом зустрічі від 29 січня 2020 року.
Листами за Вих. № 3103/12ЦВ та Вих. № 3102/12ЦВ від 9 квітня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» відмовлено у визнанні страховим випадком ДТП від 1 жовтня 2019 року та відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування по заявленому випадку.
Згідно із ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик- певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. 
Згідно із ч. 2 ст.1166 ЦК України, особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди одній особі з вини іншої особи, остання відшкодовується винною особою.
Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.
Враховуючи постанову Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 2450/3569/19 від 24 жовтня 2019 року, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про доведеність обставини ДТП від 1 жовтня 2019 року, а саме: у частині встановлення у діянні ОСОБА_4 вини та порушення пунктів 1.5, 8.5.1, 13.1, 14.2 Г Правил дорожнього руху України.
Однак, Пустомитівським районним судом Львівської області при розгляді справи № 2450/3569/19 не досліджувалося питання про характер пошкоджень автомобіля, природа пошкоджень, а тому з`ясування якісних та кількісних характеристик отриманих механічних ушкоджень транспортного засобу марки «BMW Х5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , наявність безпосереднього причинного зв`язку між винним діянням ОСОБА_4 (що встановлене судовим рішенням) та наслідками у виді заподіяння конкретно визначеного розміру матеріальної шкоди є предметом цивільного позову.
З матеріалів справи вбачається, що заявлений позивачем розмір відшкодування майнової шкоди, який базується на основі отриманих механічних ушкоджень автомобіля « BMW Х5», не міг настати із технічної точки зору, що встановлено Висновком судової транспортно-трасологічної експертизи.
Позивачем не надано доказів на спростування такого висновку.
З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що обставини справи підтверджують технічну неможливість отримання механічних ушкоджень, які заявлені позивачем, транспортним засобом марки «BMW Х5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Це зумовлює відсутність безпосереднього причинного зв`язку між діянням ОСОБА_4 та заподіянням такого розміру матеріальної шкоди під час ДТП, яка відбулася 1 жовтня 2019 року.
Позивачем не доведено обставин заподіяння майнової шкоди у розмірі 250 436, 15 грн. (заподіянню саме таких механічних ушкоджень транспортного засобу, про які стверджує позивач) під час ДТП 1 жовтня 2019 року (що встановлена постановою Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №2450/3569/19 від 24 жовтня 2019 року).
Суд першої інстанції, встановивши відсутність безпосереднього причинного зв`язку між діянням ОСОБА_4 та заподіяною майновою шкодою, прийшов до вірного висновку, що в даному випадку відсутні обставини виникнення недоговірного (деліктного зобов`язання) між ОСОБА_4 , який керував автомобілем «SKODA OCTAVIA», та ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом марки «BMW Х5».
Відсутність настання цивільно-правової відповідальності володільця забезпеченого транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зумовлює відсутність настання страхового випадку.
Добровільне страхування наземного транспортного засобу здійснюється відповідно до вимог ЦК України, Закону України «Про страхування», Правил добровільного страхування наземного транспорту та договору страхування.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. 
Згідно із ст. 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 
Згідно із ст. 982 цього Кодексу, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. 
Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). 
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 991 цього Кодексу страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку. 
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. У разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку. 
У ст. 26 Закону України «Про страхування» визначені підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, серед яких є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. 
За умовами договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (Оферта № 195 від 21 червня 2019 року; Акцепт №498978) відповідач взяв на себе зобов`язання при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування, а страхувальник має право при настанні страхового випадку одержати від страховика страхове відшкодування згідно з умовами договору (пункт 7.4). 
Згідно з підпунктом 7.3.1 пункту 7.3 договору страхування страховик має право перевірити інформацію, надану страхувальником, а також виконання страхувальником умов договору та правил.
Відповідно до Розділу 8. Дії страхувальника при настанні страхового випадку,- страхувальник зобов`язаний при виникненні події, яка в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, повідомити страховика та вказати відомості щодо обставин настання страхового випадку, інформації про пошкодження (зовнішніх проявів), місця події. 
Підпунктами 10.1.3-10.1.4 пункту 10.1 договору страхування встановлено, що страховик вправі відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про застрахований транспортний засіб та/або про факт настання страхового випадку. 
Суд першої інстанції, встановивши, що страхувальник надав страховику неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, які полягали у намаганні отримати страхове відшкодування за відновлення транспортного засобу, хоча обставини страхового випадку жодним чином не підтверджують розмір завданої шкоди позивачу, яка була заподіяна відповідачем під час ДТП, вірно вважав, що оскільки відсутній факт виникнення страхового випадку, то у страховика виникає законодавчо обґрунтована підстава для відмови у здійсненні страхового відшкодування.
Судом встановлено, що позивачем не дотримано умов договору страхування, а саме підпункти 8.1.5.-8.1.7 пункту 8.1, підпунктів 10.1.3-10.1.4 пункту 10.1. договору страхування, а тому страховик обґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування з урахуванням ст. 979 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування».
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Фактично за обставин відсутності настання страхового випадку страхове відшкодування не може здійснюватися, позаяк не виконується мета страхування цивільно-правової відповідальності (забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди), оскільки шкода у такому випадку не заподіюється.
Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку або надання ним неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо вони позбавили страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Така правова позиція висловлена Верховним Судом 26 березня 2018 року у справі № 916/4613/15.
Зважаючи на відсутність допустимих, достатніх, достовірних та неналежних доказів, що підтверджують розмір завданої шкоди позивачу, яка була заподіяна відповідачем під час ДТП, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у страховика виникає законодавчо обґрунтована підстава для відмови у здійсненні страхового відшкодування.
Позивачем не доведено виникнення зобов`язання у ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» із здійснення страхового відшкодування та у ОСОБА_4 із відшкодування франшизи. 
На підставі цього, судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 .
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.
Встановлено, що 18 лютого 2019 року між АТ «Страхова компанія «АХА» та Адвокатським об`єднанням «Сатніков, Катрушин та партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги № б/н. 
Між сторонами укладено Додаткові угоди від 1 березня 2021 року, та 6 липня 2021 року.
Пунктом 4 Додаткової угоди від 6 липня 2021 року до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 18 лютого 2019 року визначено, що вартість години роботи адвоката становить 500 грн., що стверджується Додатковою угодою № 1 від 1 березня 2021 року та Додатковою угодою від 6 липня 2021 року до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 18 лютого 2019 року.
Відповідно до Звіту про виконану роботу у справі від 31 серпня 2021 року та Деталізованого розрахунку судових витрат, пов`язаних із отриманням АТ «СК «АРКС» професійної правничої допомоги ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» надані юридичні послуги. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, які очікує понести позивач становить 10 000 грн.
Встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» 20 лютого 2020 року проведено транспортно-трасологічне експертне дослідження із дослідження механізму утворення пошкодження автомобіля «BMW X5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті якої отримано Висновок експертного транспортно-трасологічного дослідження № 10303200 від 23 березня 2020 року.
Відповідно до досліджених доказів, вартість наданої послуги із проведення цього експертного дослідження становить 11 405, 73 грн.
На підставі підтвердження дійсності понесених судових витрат на проведення експертизи, відповідачем надано Додаткову угоду № 4 від 20 лютого 2002 року до договору про надання послуг від 31 травня 2019 року, Рахунок № 2020-02-20 від 20 лютого 2020 року та Акт здачі-прийому виконаних послуг №. 2020-03-23 від 23 березня 2020 року.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат, зокрема належать витрати, пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. 
Згідно із ч. ч. 7, 8 ст. 72 цього Кодексу експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду. Призначений судом експерт може відмовитися від надання висновку, якщо надані на його запит матеріали недостатні для виконання покладених на нього обов`язків. Заява про відмову повинна бути вмотивованою.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд прийшов до вірного висновку, що витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи із дослідження механізму утворення пошкодження автомобіля належать до судових витрат.
Суд першої інстанції, зважаючи на відмову в задоволенні позову, вірно вважав за необхідне здійснити розподіл судових витрат шляхом стягнення з позивача 11 405, 73 грн. сплачених за проведення експертизи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). 
Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими згідно із ст. 174 ЦПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено орієнтовний перелік судових витрат, які він очікує понести під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Встановлено, що відповідачем, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України надано докази щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів. 
Заява про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено докази щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, направлена засобами поштового зв`язку 3 вересня 2021 року, тобто поза межами встановленого строку. 
У цій заяві відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на подачу заяви про розмір судових витрат, в обґрунтування якої представник відповідача зазначає, що місце розташування юридичної особи - відповідача, а також його представника - адвоката Деревецького В.В. знаходиться у м. Київ. 6 серпня 2021 року в цій справі проголошено вступну та резолютивну частини рішення. За умовами договору про надання правової допомоги між відповідачем та представником відповідача Деревецьким В.В. можливе затвердження акту надання послуг із професійної правничої допомоги виключно за результатами отримання повного судового рішення. Відтак внаслідок надходження поштовим відправленням повного тексту рішення суду в даній цивільній справі, враховуючи час, який необхідних для затвердження акту виконаних робіт між відповідачем та його представником, відповідач не мав можливості провести зазначені дії в п`ятиденний термін із моменту ухвалення рішення суду в даній цивільній справі.
Згідно із ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього Кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
ЦПК України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи. 
Враховуючи значну відстань між Бродівським районним судом Львівської області та м.Києвом (місце розташування юридичної особи), виходячи із завдань та засад цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що зазначені обставини свідчать про неможливість своєчасного подання доказів в підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
У зв`язку із зазначеним, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, про наявність правових підстав для розгляду заяви представника відповідача про розподіл судових витрат по суті.
Згідно із ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 5 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків  тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення заяви ПрАТ «Страхова компанія «АРКС».
Із Додаткової угоди від 6 липня 2021 року до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 18 лютого 2019 року вбачається, що сторони узгодили між собою тарифікацію об`єму виконаної роботи адвоката (надання професійної правничої допомоги) виходячи із фактичного часу роботи адвоката (правника) за конкретно надані послуги.
Для підтвердження дійсності судових витрат, пов`язаних із наданням правничої професійної допомоги, сторони 31 серпня 2021 року склали та підписали «звіт про виконану роботу», у якому зазначаються фактично надані послуги адвоката.
У додатковому рішенні вірно зазначено, що надані послуги професійної правничої допомоги ОСОБА_2 та витрати, які були понесені позивачем за надання послуг належать до судових витрат, які у своїй сукупності відповідають критеріям дійсності, необхідності, розумності їх розміру, з урахуванням складності справи. 
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що фактично понесені судові витрати відповідачем за надану професійну правничу допомогу у даній цивільній справі становлять 6 500 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,- 
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги  ОСОБА_3  залишити без задоволення.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 6 серпня 2021 року та додаткове рішення цього суду від 21 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 5 серпня 2022 року.
Головуючий______________________Т.І.Приколота 
Судді:___________Ю.Р.Мікуш _____________Р.В.Савуляк