УХВАЛА

07 червня 2022 року 
м. Київ
справа № 280/1381/20
касаційне провадження № К/990/12161/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу ДПС України (далі - Управління) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі за позовом Асоціації фермерських господарств «АГРО» (далі - Асоціація) до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:
 
Управління 13.05.2022 (згідно відбитку календарного штемпеля на рекомендованому листі № 6900512482417) звернулося до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду із касаційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021. Також, скаржник порушив клопотання про заміну Головного управління ДПС у Запорізькій області на його правонаступника - Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу ДПС України, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893, наказів ДПС України від 30.09.2020 № 529, від 12.11.2020 № 643 та від 24.12.2020.
У відповідності до положень частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну Головного управління ДПС у Запорізькій області його процесуальним правонаступником - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, як відокремленим підрозділом ДПС України.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою суд виходить з такого.
Частиною п`ятою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено імперативну норму, яка визначає, що незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання касаційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 була ухвалена у відкритому судовому засіданні. Повний текст постанови був складений 29.04.2021.
Касаційна скарга Управління на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 направлена до суду 13.05.2022, тобто після закінчення строку касаційного оскарження та після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
При цьому, Верховний Суд зазначає, що касаційна скарга подана втретє, раніше подані касаційні скарги були повернуті ухвалами Верховного Суду від 26.05.2021 та від 11.04.2022 через невикладення скаржником підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 52, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:
 
Замінити Головного управління ДПС у Запорізькій області його процесуальним правонаступником - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, як відокремленим підрозділом ДПС України.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області, як відокремленого підрозділу ДПС України, на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	Л.І. Бившева В.В. Хохуляк   Р.Ф. Ханова