Справа № 163/2904/21  Провадження №33/802/267/22 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ст. 472 МК України. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Курей В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою провадження в справі за протоколом про порушення митних правил щодо  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
Вилучені за протоколом про порушення митних правил 1 000 (одну тисячу) доларів США повернуто ОСОБА_1 ..
Згідно протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 , прямуючи 03 грудня 2021 року з України в Республіку Польща через митний пост «Ягодин» Волинської митниці водієм автомобіля «Івеко», номерний знак НОМЕР_1 , не задекларував за встановленою формою 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становили 27 293,30 гривні, знаходились в папці для документів у кабіні транспортного засобу і були виявлені під час митного контролю.
В апеляційній скарзі в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Курей В. просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, в межах санкції ст. 472 МК України. Вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки він не задекларував за встановленою формою 1000 доларів США.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу митниці, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити судове рішення без змін. Також просив проводити апеляційний розгляд за його відсутності. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав. 
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Приписами ст.489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.472 МК України вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.
Факт недекларування ОСОБА_1 за встановленою формою 1000 доларів США, стверджено протоколом про порушення митних правил 0820/20500/21 від 04 грудня 2021 року (а.с.1-3), бланком декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей (а.с.6).
Крім того, вищевказані обставини ніким з учасників справи не оспорюється.
Згідно диспозиції ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Вимогами ч.1 ст.458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення – це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, які підлягають обов`язковому декларуванню. Згідно зі ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незаявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів і предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.
Згідно норм ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.
Судом встановлено, що для перетину митного кордону України ОСОБА_1 обрав "червоний коридор" - призначений для переміщення товарів, що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню та митному оформленню.
Так, ОСОБА_1 була подана митна декларація, згідно якої вінзадекларував 10 000 Євро (а.с.6), а не задекларував – 1000 доларів США, які знаходились в папці для документів без ознак приховування (а.с.4).
ОСОБА_1 в письмових поясненнях зазначив, що він не задекларував, виявлені в папці для документів кошти, оскільки забув про їх наявність (а.с.7).
Відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення, свідчить і різниця між кількістю задекларованої ОСОБА_1 валюти, та не вказаної у декларації.
З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що недекларування  ОСОБА_1  1 000 доларів США, пов`язано з помилкою останнього, в зв`язку з неуважністю щодо наявної валюти, і це твердження неможливо спростувати матеріалами справи поза розумним сумнівом.
Це, в свою чергу, вказує на відсутність в  ОСОБА_1 умислу на недекларування 1 000 доларів США.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 при заповненні та поданні митної декларації не мав на меті заявити недостовірні відомості про валюту.
Оцінюючи матеріали справи, встановлено, що у ОСОБА_1 відсутній умисел на незаявлення за встановленою формою митній декларації точних та достовірних відомостей про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а тому в його діях відсутня суб`єктивна сторона інкримінованого йому правопорушення, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
Приймаючи рішення в даній справі, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Імері проти Хорватії» (№ 77668/14), визнав, що рішення про конфіскацію у особи 530 тис. норвезьких крон було надмірним, а також правові висновки викладенні в рішення Конституційного Суду у справі № 3-261/2019 (5915/19).
За таких обставин, в діях  ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Волинської митниці Держмитслужби Курей В. – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 квітня 2022 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                          В.П. Денісов