Справа № 138/2370/18
Провадження № 22-ц/801/450/2022
Категорія: 49
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року	Справа № 138/2370/18	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.
суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справ в м. Вінниця цивільну справу №138/2370/18 за позовом заступника керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вирубування дерев
за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 листопада 2021 року, повний текст якого складено 03 грудня 2021 року, ухвалене в складі судді Цибульського О. Є.

встановив:

В серпня 2018 року надійшла позовна заява заступника керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вирубування дерев, 
Позов мотивований тим, що 08.11.2017 до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від директора ДП «Могилів-Подільський райагроліс» надійшло повідомлення про те, що 06.11.2017 на території Мервинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області у 119 кварталі 3 виділі (лісосмуга) ДП «Могилів-Подільський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» скоєно самовільно порубку дерев. По даному факту 09.11.2017 відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Згідно висновку експерта за результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи №7256/17-21 від 15.04.2018 загальний розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної вирубки 18-ти дерев становить 45292,55 грн. Слідчим 14.05.2018 винесено постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. 15.05.2018 на громадянина ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.65-1 КУпАП, 21.05.2018 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 204 грн., який останнім сплачено в повному розмірі. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 державі заподіяно шкоду в розмірі 45292,55 грн., яку він в добровільному порядку не відшкодував.
Мервинецька сільська рада та Державна екологічна інспекція у Вінницькій області ніяких дій щодо захисту порушених прав не вчинили, позов про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вирубування дерев не подали, що порушує інтереси держави, а тому прокурор звертається з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 шкоду, завдану навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев в сумі 45292,55 грн та судові витрати
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 11.09.2018 відкрито провадження в справі.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.02.2020 позовну заяву залишено без розгляду.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 04.06.2020 ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.02.2020 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.10.2020 позовну заяву залишено без розгляду.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.12.2020 ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.10.2020 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 22.02.2021до участі у справі в якості правонаступника позивача залучено Бабчинецьку сільську раду Могилів-Подільського району Вінницької області.
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 листопада 2021року, позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , шкоду завдану навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев, в сумі 45292 (сорок п`ять тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 55 копійок, з яких 30% - 13587,76 грн. в дохід спеціального фонду Державного бюджету України; 20% - 9058,51 грн. в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Вінницької обласної ради; 50% - 22646,28 грн. в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (код ЄДРПОУ 04326520).
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Вінницької обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02909909), понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи доведено, що своїми діями, відповідач наніс державі збитки, заподіяні внаслідок порушення природоохоронного законодавства, яке полягало у незаконній порубці дерев у відсутність дозвільного документа на порізку дерев. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким в задоволенні позову відмовити.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги позивача прийшов до помилкового висновку у зв`язку із не повним з`ясуванням усіх обставин справи та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд не дав належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи. 
Відзиви від учасників справи на адрес Вінницького апеляційного суду не надходили. 
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно зі ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.  Частиною 3 статті 4 ЦПК України передбачено право осіб, яким законом надано повноваження звертатися до суду в інтересах інших осіб, звертатися до суду у випадках, визначених законом. Право прокурора на звернення до суду у визначених законом випадках та участь у розгляді судом справ за його позовами передбачено частиною 3 статті 56 ЦПК України.
Відповідно до матеріалів справи,   ОСОБА_1 , в листопаді 2017 року, на території Мервинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, здійснив незаконну порубку  дерев різних порід та діаметрів у кількості 18 штук в полезахисній лісовій смузі, квартал 11 виділ з ДП «Могилів-Подільський райагроліс» ВОКСАП «Віноблагроліс», що зафіксовано у протоколі про адмінправопорушення від 15.05.2018р. за № 008316, що був складений старшим держінспектором Маланським С. М. (а.с.16-17 т.1).
Згідно висновку експерта за результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи №7256/17-21 від 15.04.2018 загальний розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної вирубки 18-ти дерев, з яких 3-и дерева породи ясен та 15-ть дерев породи дуб на території Мервинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області у 119 кварталі 3 виділі (лісосмуга) ДП «Могилів-Подільський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» становить 45292,55 грн. (а.с.21-31 т.1).
Постановою про закриття кримінального провадження від 14.05.2018, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017020220000810 від 09.11.2017, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України (а.с.32,33 т.1).
Державною екологічною інспекцією Вінницької області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.65-1 КУпАП у виді штрафу, що підтверджується постановою №04/107 від 21.05.2018р., - якою відповідача визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 204 грн. (а.с.34-35 т.1).
З копії квитанції від 21.06.2018, що додана до позову, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 сплатив штраф в повному розмірі - 204 грн. (а.с.18 т.1).
Таким чином, внаслідок незаконної порубки дерев, діями відповідача державі було завдано шкоду на загальну суму 45292,55 грн.
Відповідно до вимог ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, яка була заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, - підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди.
Так, відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.
Відповідно до ст.41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Згідно ч.4 ст.68 цього ж Закону підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до ст. 68,69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Таким чином, відповідачі є особи, які неправомірними діями нанесли шкоду державній власності, зобов`язані сплатити суму шкоди нанесеної Державі.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Рішенням виконавчого комітету Мервинецької сільської ради №83 від 26.10.2017 вирішено: надати дозвіл для вирубки сухих дерев в лісосмузі, яка знаходиться на території Мервинецької сільської ради та доставити їх на територію Мервинецького дошкільного навчального закладу (а.с.86 т.1)
Згідно листа Мервинецької сільської ради №229 від 20.11.2017, виконавчий комітет Мервинецької сільської ради в листопаді 2017 року не отримував спец дозвіл від ДП «Могилів-Подільського райагролісу» на порубку дерев у лісосмузі. Договору з ДП «Могилів-Подільський райагроліс» укладено не було. Ініціатором для порубки дерев в лісосмузі було засідання виконавчого комітету від 26.10.2017 (а.с.87,88, т.1).
З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанцій дійшов правильних висновків.
Матеріалами справи доведено, факт порушення відповідача чинного законодавства, прямого причинного зв`язку та розміру шкоди, суд приходить до висновку про задоволення позову заступника керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної рубки лісових насаджень на загальну суму 45292,55 гривень.
Вказані обставини відповідачем не спростовані.
З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що позивачем не доведено факт заподіяння шкоди та її розмір саме відповідачем.
Отже доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з оцінкою доказів, наданою судом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок позивача.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 374, 375, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 листопада 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник