ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/925/22 Справа № 205/4118/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 серпня 2022 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

за участю:
особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності                         ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року ОСОБА_1 18 травня 2022 року о 09.24 год. у м. Дніпрі по вул.Набережній Заводській, 44 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, який було встановлено у КП «ДБКЛПД» ДОР, висновок №1599 від 01 червня 2022 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, факту знаходження ним у стані наркотичного сп`яніння, факту його реального відсторонення від керування транспортним засобом та тимчасове затримання транспортного засобу. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту його належного повідомлення про дату та час розгляду справи. Зазначає, що постанова не містить: порядок сплати штрафу, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у виді штрафу. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
       Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.
Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння; повідомленням про запрошення до підрозділу патрульної поліції, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Всупереч доводам в апеляційній скарзі ОСОБА_1 факт знаходження його у стані наркотичного сп`яніння підтверджується висновком КП “ДБКЛПД” ДОР від 01 червня 2022 року, складеного у відповідності, в порядку та у формі, передбачених положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
При цьому суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вони спростовуються сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, у тому числі поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими у суді першої інстанції, відповідно до яких останній підтвердив факт керування ним транспортним засобом 18 травня 2022 року о 09.24 год.
Що ж стосується посилання на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, то слід зазначити, що вказані доводи не є тією безумовною підставою для визнання дій ОСОБА_1 такими, що не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Доводи ОСОБА_1 про те, що судом не було повідомлено його про дату та час розгляду справи, спростовуються наявною у матеріалах справи судовою повісткою від 12 липня 2022 року про направлення ОСОБА_1 СМС-повідомлення про виклик у судове засідання, призначене на 27 липня 2022 року.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги про невідповідність змісту постанови суду першої інстанції ст. 283 КУпАП в частині не зазначення порядку сплати штрафу, правових наслідків невиконання адміністративного стягнення, а також відсутності відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у виді штрафу, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова суду повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Водночас Законом України “Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху” № 596-VIII від 14 липня 2015 року внесені відповідні зміни, у тому числі до КУпАП.
Так, ст. 258 КУпАП доповнено частиною такого змісту: “Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.”
Вказаним Законом також після другої частини ст. 283 КУпАП доповнено частиною такого змісту: “Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.”
З аналізу наведених вище норм вбачається, що вимоги ч. 3 ст. 283 КУпАП щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, стосується лише постанов, які виносяться органами Національної поліції, оскільки відповідно до змін у ст. 258 КУпАП у таких випадках протокол не складається, та постанова повинна містити деякі додаткові відомості, які зазвичай зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що зміст постанови судді не відповідає вимогами ст. 283 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду – без змін. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот