Ухвала
 
21 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 607/11127/20
провадження № 61-5314ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,  
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 ,                   на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                      від 11 листопада 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду                          від 13 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
 
ВСТАНОВИВ:
 
13 червня 2022 року ОСОБА_1 через представника - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 листопада 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2022 року у вказаній справі.
 
Касаційна скарга містить клопотання заявниці про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. 
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2022 року складений 18 травня         2022 року. Касаційна скарга подана 13 червня 2022 року.
 
Перевіривши доводи вказаного клопотання, суд приходить до висновку, що відсутня необхідність для поновлення заявниці строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки він не пропущений.
 
У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389                        ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень. Зокрема, представниця ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 369/11032/17, від 30 червня           2021 року у справі № 462/2662/20, від 12 січня 2022 року у справі № 646/7463/16-ц, від 27 січня 2022 року у справі № 686/8610/17. Таке обґрунтування відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України щодо підстав касаційного оскарження.
 
Посилання представниці ОСОБА_1 у касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 05 жовтня 2021 року у справі №755/16464/20 не є підставою для відкриття касаційного провадження згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а може бути лише додатковим, оскільки висновки, сформульовані у вказаній постанові, стосуються загальних питань щодо оцінки доказів.
 
Крім того, у касаційній скарзі представниця ОСОБА_1 посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України) як на підставу оскарження судових рішень. Зокрема, представниця ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що суди не дослідили зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України); суди необґрунтовано відхилили клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частина третя статті 411 ЦПК України).
 
Наведене свідчить, що касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. 
 
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, касаційна скарга містить посилання на підстави оскарження судових рішень, а саме, на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи. 
 
У касаційній скарзі міститься клопотання представниці ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2022 року.
 
Клопотання про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2022 року не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їхні права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, якщо воно буде скасоване.
 
Враховуючи те, що представниця ОСОБА_1 не навела будь-яких доводів, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, тому клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
 
Витребувати з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 607/11127/20.
 
Відмовити представниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2  у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 13 травня 2022 року.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний