справа № 2608/774/12
головуючий у суді І інстанції Журибеда О.М.
провадження № 22-ц/824/1392/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
16 лютого 2022  року                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами 
Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького Павла Сергійовича, 
представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - адвоката Супруна В`ячеслава Васильовича, 
представника особи, що не брала участі у справі, ОСОБА_1 - адвоката Чорного Олександра Володимировича 
на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня     2021 року
у справі за заявою ОСОБА_2 , 
заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький Павло Сергійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сейв Компані», Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», 
на дії Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Русецького Павла Сергійовича, вчинені під час виконання виконавчого листа                                     № 2/759/207/13 від 27 серпня 2014 року, що видав Святошинський районний суд міста Києва,-
 
в с т а н о в и в :
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у січні 2021 року звернулась до суду зі скаргою, якою просить визнати неправомірною постанову про арешт майна від 04 листопада 2020 року та постанову про опис та арешт майна боржника від 05 листопада 2020 року, прийняті  приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. у ВП № 630062508, якими описано та накладено арешт на: 
земельну ділянку, загальною площею 5.4661 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0062, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 
земельну ділянку, загальною площею 5.5064 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0063, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; 
земельну ділянку, загальною площею 5.4306 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0077, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 
земельну ділянку, загальною площею 5.5105 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0066, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; 
земельну ділянку, загальною площею 5.3058 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0076, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; 
земельну ділянку, загальною площею 5.5086 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0064, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 (надалі по тексту - земельні ділянки); 
визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. від 06 листопада 2020 року у ВП № 630062508 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Сейв Компані», якому надано право визначити вартість описаного майна, а саме вищевказаних земельних ділянок.
визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. по визначенню вартості майна відповідно до Звітів про експертну грошову оцінку, Висновків про вартість майна від 06листопада 2020 року, а саме вищевказаних земельних ділянок.
визнати недійсною оцінку нерухомого майна, проведену суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані» у межах процедури виконавчого провадження та викладену в Звітах про експертну грошову оцінку від                            06 листопада 2020 року, а саме вищевказаних земельних ділянок.
 
В обґрунтування скарги послалась на те, що у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. перебуває виконавче провадження № 63062508 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» боргу. 
Постановою від 04 листопада 2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт вищевказаного майна боржника, а 05 листопада 2020 року постанову про опис та арешт майна боржника. 
Вважає вказані постанови незаконними,  оскільки при їх винесенні було порушено порядок їх винесення з огляду на таке. 
Відповідно до матеріалів виконавчого провадження приватному виконавцю стало відомо про наявність земельних ділянок з листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 09 жовтня 2020 року                   №8-10-0.222-13313/2-20, в той же час постанова про арешт майна винесена                    04 листопада 2020 року з порушенням строку, встановленого статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Приватний виконавець не повідомив боржника про дату та час опису майна, що позбавило останнього можливості реалізувати права, надані законодавством, в тому числі і на дачу пояснень/зауважень/заперечень, відповідно до статті 19 вказаного закону; не обґрунтував необхідності обмеження права користування майном та безпідставно встановив обмеження права користування описаним майном з порушенням частини 2 статті 56 цього закону. 
А неповідомлення приватним виконавцем про вчинення ним виконавчих дій позбавило боржника права запропонувати види майна чи предмети,які необхідно реалізувати в першу чергу, зокрема запропонувати корпоративні права, належні боржнику,  з порушенням статті 48 цього закону.
Постанова про арешт майна та про опис та арешт майна не були надіслані приватним виконавцем боржнику, про їх існування боржник дізнався випадково під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження                      22 грудня 2020 року.
 
Приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 06 листопада 2020 року.
06 листопада 2020 року ТОВ «Сейв Компані» проведено незалежну оцінку нерухомого майна та складено Висновки про вартість.
Вказана постанова не була надіслана приватним виконавцем боржнику, про їх існування боржник дізнався випадково під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 22 грудня 2020 року, у порушення статті 28 вищевказаного закону.
Постанови про опис та арешт майна боржника було винесено                               05 листопада 2020 року, а вже наступного дня приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та проведено оцінку майна. Відтак, боржник і стягувач були позбавлені наданого статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» досягти згоди щодо вартості майна.
Боржник був позбавлений навіть теоретичної можливості узгодити вартість майна у 10-денний строк після винесення постанови про опис та арешт майна.
Боржник не був повідомлений про результати визначення вартості оцінки та дізнався про них лише під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.Висновки про вартість не містять опису проведеної процедури оцінки та обґрунтування вартості предметів оцінки, а вартість земельних ділянок занижена. Оскільки,  приватним виконавцем не було проведено рецензію вказаних висновків, боржник звернувся до ТОВ «Таувер» з метою проведення оцінок земельних ділянок.
Згідно з Звітами про експертно-грошову оцінку землі, складеними ТОВ «Таувер»,  ринкова вартість земельних ділянок суттєво більше від визначеної у Висновках про вартість, складеними ТОВ «Сейв Компані».  
Крім того, зазначила, що 06 листопада 2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та                                06 листопада 2020 року суб`єктом оціночної діяльності було здійснено оцінку майна та надано висновки про вартість вищевказаних земельних ділянок.
Вважає висновок вартості об`єкта незалежної оцінки незаконним та необґрунтованим, посилаючись на допущені при здійсненні оцінки порушення законодавства, без ретельного аналізу об`єкту нерухомого майна, а тому даний висновок є не об`єктивним.
 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня     2021 року заява ОСОБА_2   задоволена.
Визнано неправомірною постанову про арешт майна від 04 листопада 2020 року та постанову про опис та арешт майна боржника від 05 листопада 2020 року, прийняті приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. у виконавчому провадженні № 630062508, якими описано та накладено арешт на:
земельну ділянку, загальною площею 5.4661 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0062, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 
земельну ділянку, загальною площею 5.5064 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0063, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; 
земельну ділянку, загальною площею 5.4306 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0077, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; 
земельну ділянку, загальною площею 5.5105 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0066, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; 
земельну ділянку, загальною площею 5.3058 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0076, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; 
земельну ділянку, загальною площею 5.5086 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0064, що розташована за адресою: Київська область, Масківецька с/р, діл. З (надалі по тексту - земельні ділянки); 
 
Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. від 06 листопада 2020 року у ВП № 630062508 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Сейв Компані», якому надано право визначити вартість описаного майна, а саме: 
земельної ділянки, загальною площею 5.4661 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0062, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - загальна вартість становить: 263 600грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5064 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0063, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 - загальна вартість становить: 265 300 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.4306 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0077, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 - загальна вартість становить: 262 000 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5105 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0066, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 - загальна вартість становить: 265 500 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.3058 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0076, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 - загальна вартість становить: 256 600 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5086 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0064, що розташована за адресою: Київська область, Масківецька с/р, діл. З - загальна вартість становить: 265 400 грн.; 
 
Визнано неправомірними дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. по визначенню вартості майна відповідно до Звітів про експертну грошову оцінку, Висновків про вартість майна від 06листопада 2020 року, а саме: 
земельної ділянки, загальною площею 5.4661 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0062, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - загальна вартість становить: 263 600 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5064 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0063, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 - загальна вартість становить: 265 300 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.4306 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0077, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 - загальна вартість становить: 262 000 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5105 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0066, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 - загальна вартість становить: 265 500 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.3058 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0076, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 - загальна вартість становить: 256 600 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5086 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0064, що розташована за адресою: Київська область, Масківецька с/р, діл. З - загальна вартість становить: 265 400 грн.; 
 
 Визнано недійсною оцінку нерухомого майна, проведену суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані» у межах процедури виконавчого провадження та викладену в Звітах про експертну грошову оцінку від                 06 листопада 2020 року, а саме: 
земельної ділянки, загальною площею 5.4661 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0062, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - загальна вартість становить: 263 600 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5064 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0063, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 - загальна вартість становить: 265 300 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.4306 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0077, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 - загальна вартість становить: 262 000 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5105 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0066, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 - загальна вартість становить: 265 500 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.3058 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0076, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 - загальна вартість становить: 256 600 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5086 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0064, що розташована за адресою: Київська область, Масківецька с/р, діл. З - загальна вартість становить: 265 400 грн.; 
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький П.С. (надалі по тексту - приватний виконавець) подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена вчасно та адресою, зазначеною у виконавчому документі.
З об`єктивних причин, а саме технічних робіт в Автоматизованій системі виконавчого провадження, у приватного виконавця не було змоги винести   постанову про арешт майна (коштів) боржника під час відкриття виконавчого провадження 16 вересня 2020 року, тому після усунення вищевказаних підстав, 17 вересня 2020 року винесена постанова про арешт майна боржника, що з огляду на положення абз. 3 частини 5 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі по тексту - Закон    № 1404-VIII) не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії.   Постанови про арешт майна та про арешт коштів боржника надіслані останньому адресою, зазначеною у виконавчому документі в той же день,                  17 вересня 2020 року.
До приватного виконавця не надходила декларація про майно та доходи боржника та будь-якої пропозиції про першочерговість звернення стягнення на конкретне майно.
Враховуючи, що в межах виконавчого провадження у боржника не виявлено грошових коштів на банківських рахунках, отримання доходів, наявності рухомого майна, а достовірно встановлено право власності на вказані земельні ділянки, тому приватним виконавцем проведені примусові дії щодо звернення стягнення на виявлене нерухоме майно боржника відповідно до частини 5 статті 48 вказаного вище Закону № 1404-VIII.
Судом першої інстанції не досліджено та не встановлено, яке саме право боржника порушено накладенням арешту на його майно, які саме матеріали справи підтверджують неправомірність дій Приватного виконавця.
Постанови про опис та арешт майна боржника винесені правомірно, оскільки норма статті 19 Закону № 1404-VIII не зобов`язує приватного виконавця залучати сторони виконавчого провадження для вчинення виконавчих дій, а відсутність боржника при проведенні опису майна не може бути перешкодою для проведення такого опису (постанова ВС у справі №904/1069/18 від 15 жовтня 2019 року). 
З дотриманням положень статті 28 Закону № 1404-VIII вказані постанови направлені простим поштовим відправленням.
Боржник був обізнаний про відкрите виконавче провадження та всі виконавчі дії в межах виконавчого провадження, свідомо не отримував поштову кореспонденцію.
Підстави неправомірності постанов приватного виконавця, якими обґрунтовує своє рішення суд першої інстанції, стосуються виключно строків винесення постанов та їх направлення боржнику, що взагалі немає нічого спільного з правомірністю їх винесення. З огляду на це, висновки суду першої інстанції є неправильними. 
В тексті оскаржуваного судового рішення відсутні будь які обґрунтування та посилання на порушення приватним виконавцем будь-яких норм права, що стали підставою для суду першої інстанції для визнання неправомірними дій приватного виконавця по визначення вартості описаного та арештованого майна.
Твердження суду першої інстанції щодо не ознайомлення оцінювачем з майном, не відповідає дійсності та не знаходить будь якого підтвердження, оскільки об`єктом оцінки є земельні ділянки розташовані у вільному доступі до них. Попередній дозвіл на допуск для ознайомлення з таким майном, не потрібен, тому оцінювач, безперешкодно та самостійно ознайомився з майном, шляхом безпосереднього виїзду по місцю розташування. 
Висновки суду першої інстанції щодо відсутності у матеріалах звіту про експертну грошову оцінку будь яких документальних підтверджень факту огляду земельних ділянок, окрім однієї фотокопії земельної ділянки невідомо якої та без зазначення її сталих координат, - не відповідає дійсності, а в чинному законодавстві відсутні норми, що передбачають надання документальних підтверджень факту огляду об`єкта оцінки.
Висновки суду першої інстанції про відсутність у висновках експерту не здійснено аналізу різних інформаційних джерел, не наведено обґрунтування загальної вартості земельних ділянок та не було проаналізовано всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктами оцінки, тенденції на ринку подібного майна …, - спростовуються сторінками 16-20 Звітів про експертну грошову оцінку.
Таким чином, Звіти про експертну грошову оцінку земельних ділянок  складені з дотриманням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», інших нормативних актів та підлягають використанню у виконавчому провадженні. 
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - адвокат Супрун В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приватним виконавцем здійснено комплекс заходів та дій відповідно до яких боржнику було повідомлено про наявність виконавчого провадження, інформацію про всі без виключення дії, вчинені в рамках виконавчого провадження, існування арештів та заборон, винесені для реального та повного виконання рішення суду з чітким дотриманням вимог статей 28, 56 Закону № 1404-VIII.
Апелянтом до апеляційної скарги додано Звіти про експертну-грошову оцінку земельних ділянок, що виконані ТОВ «Таувер», яке не є стороною виконавчого провадження, не є особою яка здійснює рецензування. ТОВ «Таувер» не дотримані критерії та норми проведення оцінки в частині порівняльного підходу, оскільки для розрахунку вартості земельної ділянки бралися ділянки з іншими характеристиками, властивостями (цільове призначення для забудови, розташування в межах міста Баришівки та іншою площею).
 
Не погоджуючись з судовим рішенням суду першої інстанції, представник особи, що не брала участі у справі, ОСОБА_1 - адвокат Чорний О.В., подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу  Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що право власності на вищезазначені земельні ділянки придбані ОСОБА_1 на прилюдних торгах на інтернет-майданчику ДП «Сетам» 07 грудня 2021 року. Однак, судом першої інстанції всупереч ЦПК України, не залучено ОСОБА_1 як  особу, на обсяг прав та обов`язків якої може вплинути рішення суду. Про наявність покупця земельних ділянок було відомо позивачу вже на дату звернення з скаргою, оскільки у іншому позові, про визнання недійсними прилюдних торгів, поданому                         31 грудня 2021 року ОСОБА_2 зазначає ОСОБА_1 одним з позивачів. Таким чином, суд першої інстанції розглянув позов без залучення  третьої особи, на обсяг прав якої може вплинути рішення суду, чим порушив вимоги пункту 3 статті 53 ЦПК України.  
Суд першої інстанції не обґрунтував, чим саме спростоване проведення фактичного огляду земельних ділянок, а його висновки про не проведення законного огляду майна не підтверджуються належними доказами.
Дійшовши висновку про те, що відсутність огляду майна може вплинути на визначення ринкової вартості цього майна, суд першої інстанції не встановив яким чином  це  вплинуло на визначення вартості майна.
 
Боржник ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу приватного виконавця, де заперечила проти її доводів, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою.
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» подало відзив на апеляційну скаргу приватного виконавця, де підтримало її доводи, вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. та                                  ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та відзиву на апеляційну скаргу боржника, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів (пункт 3 частини 1 статті 3 Закону                № 1404-VIII).
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону № 1404-VIII).
Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 2 цього Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Щодо процесуальних строків на оскарження  дій та бездіяльності приватного виконавця, то колегія апеляційного суду враховує таке.
Згідно з частиною 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Відповідно до частини 2 статті 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Звертаючись зі скаргою, ОСОБА_2 просила поновити строк на звернення зі скаргою та скаргу задовольнити з огляду на те, що з матеріалами виконавчого провадження боржник ознайомилася 23 грудня 2020 року.
Суд першої інстанції скаргу ОСОБА_2 задовольнив у повному обсязі, а отже і щодо поновлення строків на звернення зі скаргою, однак без наведення мотивів для поновлення такого строку.
Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення строку на звернення зі скаргою з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_2 ознайомилася матеріалами виконавчого провадження 23 грудня 2020 року, що не заперечується учасниками справи (а.с. 57 т. 4).  
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielskiand PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява №39199/98, п. 62), «Воловік проти України»  від 06 грудня 2007 року, заява №15123/03.
У Рішенні в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. theUnitedKingdomвід                        21 лютого 1975 року, Серія А №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. 
Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgmentsand Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). 23. 
Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, щоці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perezde Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).
 
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду  міста Києва  08 жовтня 2013 року у справі № 2608/774/12 за позовом ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 348 446 грн 67 коп. та 538 100 грн 14 коп., а також судовий збір в розмірі 2 823 грн, а всього на суму - 3 889 369 грн 81 коп. (а.с. 143-145 т. 1).
Відповідно до частин 1,5 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей 
16 вересня 2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63062508 на підставі виданого 27 серпня 2014 року Святошинським районним судом міста Києва виконавчого листа у цій справі ( а.с.1-3 т.3 ).
Постанову про арешт майна (коштів) боржника винесено приватним виконавцем на наступний день після винесення постанови  про  відкриття виконавчого провадження, а саме 17 вересня 2020 року (а.с. 5 т. 3).
Відповідно до статті 28 Закону № 1404-VIII визначено порядок надсилання документів виконавчого провадження, а саме.
Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження .., які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. 
Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення (частина 1).
Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 63062508 від 16 вересня 2020 року була відправлена за адресою боржника, зазначеній у виконавчому документі, що підтверджується реєстром відправлень рекомендованих листів №60 від 17 вересня 2020 року (рекомендований лист               № 0219208169663) (а.с. 8,9 т. 3).
Підсумовуючи вищевказане, колегія апеляційного суду встановила, що боржник повідомлений про початок примусового виконання рішення, оскільки йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
 
В межах виконавчого провадження у боржника не виявлено грошових коштів на банківських рахунках, отримання доходів, наявності рухомого майна. 
21 жовтня 2020 року приватним виконавцем отримано відповідь ГУ Держгеокадастру у Київській області №8-10-0.222-13313/2-20 від 09 жовтня 2020 року  про наявність на праві приватної власності за боржником вказаних вище земельних ділянок (а.с. 235 т. 1).
04 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста  Києва Русецьким П.С. було винесено постанову про арешт майна боржника а саме вищевказаних земельних ділянок у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів ( а.с. 236-237 т.1 ).
05 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. було здійснено виїзд за місцем знаходження майна боржника та винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано та арештовано земельні ділянки (а.с. 238-249 т.1, а.с. 1-6 т. 2 ).
Задовольняючи скаргу в цій частині та визнаючи неправомірними  постанову про арешт майна від 04 листопада 2020 року та постанову про опис та арешт майна боржника від 05 листопада 2020 року, суд першої інстанції виходив з такого: 
докази отримання боржником копій постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05 листопада 2020 року у справі відсутні, як і не доведено спрямування таких постанов за адресою ОСОБА_2 ;
постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05 листопада 2020 року не відповідають вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, фактичного опису майна не відбулося, оскільки відсутні докази опису саме земельних ділянок які належать боржнику ОСОБА_2 ;
доказів існування виняткової ситуації, за якої допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї, матеріали ВП № 630062508 не містять.  Постанови про опис та арешт майна боржника від 05 листопада 2020 року не відповідає вимогам Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.
 
Колегія апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині з огляду на таке.
Колегія апеляційного суду звертає увагу на те, що відповідність постанови про опис та арешт майна боржника від 05 листопада 2020 року вимогам Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження не було доводом скарги боржника.
Колегія апеляційного суду відхиляє доводи скарги боржника про те, що приватним виконавцем було порушено порядок винесення постанови про арешт майна боржника від 04 листопада 2020 року, передбачений статтею 56 Закону № 1404-VIII,  оскільки майно боржника на яке накладений арешт було виявлено 21 жовтня 2020 року, з огляду на таке.  
Відповідно до статті 56 Закону № 1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (частина 2 цієї статті). 
Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (частина 5 цієї статті).
Строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій встановлені статтею 13 Закону № 1404-VIII. 
Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 цього Закону).
Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом (абз. 3 частина 5  статті 13 цього Закону). 
Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду вважає, що    порушення  процедури, передбаченої вказаними статтями Закону, при винесені оскаржуваних постанов, відсутні.
А також, колегія апеляційного суду встановила, що боржником у скарзі не наведено жодного обґрунтування які права боржника і яким чином були порушені приватним виконавцем у зв`язку з  винесенням постанови про арешт майна боржника не наступний день після його виявлення, а через два тижні порушило права боржника і які. 
 
Колегія апеляційного суду відхиляє доводи скарги боржника про те, що приватний виконавець не обґрунтував необхідності обмеження права користування майном та безпідставно встановив обмеження права користування описаним майном при винесенні оскаржуваних постанов, з огляду на те, боржником у скарзі не наведено які права боржника і яким чином були порушені приватним виконавцем у зв`язку з цим.
Крім того, колегія апеляційного суду враховує, що частиною 5 статті 56 Закону № 1404-VIII такий обов`язок приватному виконавцю не встановлений, а серед  інформації, що обов`язково зазначається у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника  (якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо), відсутнє обґрунтування  необхідності обмеження права користування майном.
 
Колегія апеляційного суду відхиляє доводи скарги боржника про те, що приватний виконавець не повідомив боржника про дату та час опису майна, що позбавило останнього можливості реалізувати права, надані законодавством, в тому числі і на дачу пояснень/зауважень/заперечень.
Зі змісту статті 19 Закону № 1404-VIII вбачається, що сторони виконавчого провадження мають право брати участь у вчиненні виконавчих дій. Проте, відсутні підстави вважати, що приватним виконавцем було позбавлено боржника прав на участь у здійсненні виконавчих дій з підстав його не повідомлення про проведення таких дій в межах виконавчого провадження.
Нормами Закону «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку державного виконавця повідомляти боржника про здійснення виконавчих дій щодо проведення опису та арешту майна (коштів) боржника відповідно до виконавчого документа (наказ суду). Сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження і боржнику було відомо про відкриття виконавчого провадження, про що встановлено вище, а тому боржник не був позбавлений можливості участі у проведенні виконавчих дій. Отже, вказана правова норма (стаття 19) не зобов`язує приватного виконавця в обов`язковому порядку залучати сторони виконавчого провадження для вчинення виконавчих дій (відповідна правова позиція міститься у постанові КГС ВС від 17 серпня 2020 у справі                                     № 910/11364/17).
А також, колегія апеляційного суду вважає, що відсутність боржника при проведенні опису майна не може бути перешкодою для проведення такого опису (відповідна правова позиція міститься у постанові КГС ВС від 15 жовтня  2019 року у справі № 904/1069/18).
 
Колегія апеляційного суду відхиляє доводи скарги боржника про те, що неповідомлення приватним виконавцем боржника про вчинення ним виконавчих дій позбавило останнього права запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу, зокрема запропонувати корпоративні права, належні боржнику, з порушенням статті 48 цього закону, з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 50 Закону № 1404-VIIIзвернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, що належать боржнику.  
А як вбачається з матеріалів справи, в межах виконавчого провадження у боржника не виявлено грошових коштів на банківських рахунках, отримання доходів, наявності рухомого майна. 
При цьому, необхідно врахувати, що  боржником п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП  № 63062508 від 16 вересня 2020 року не виконаний та декларація про доходи та майно боржника, останнім не була подана.
Відповідно до частина 3 статі 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги 
Підсумовуючи викладене, колегія апеляційного суду вважає, що боржником не доведено порушення будь яких її прав як боржника у виконавчому провадження внаслідок винесення постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника  від 04 та 05 листопада 2020 року, а приватний виконавець діяв в межах своїх  повноважень.
За таких обставин з огляду на встановлене, колегія апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. та представника ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - адвоката Супруна В.В. слід   задовольнити частково. 
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня                        2021 року скасувати в частині визнання неправомірними постанови про арешт майна від 04 листопада 2020 року, постанови про опис та арешт майна боржника від 05 листопада 2020 року, прийняті приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С.  у виконавчому провадженні № 630062508.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання неправомірними постанови про арешт майна від                                04 листопада 2020 року, постанови про опис та арешт майна боржника від                      05 листопада 2020 року, прийняті приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. у виконавчому провадженні № 630062508.
 
Задовольняючи скаргу та визнаючи неправомірною постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання від 06 листопада 2020 року та недійсною оцінку нерухомого майна, суд першої інстанції виходив з того, що оцінювачем не було проведено безпосереднє ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом огляду та дослідження земельних ділянок. 
Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині та встановила таке.
06 листопада 2020 року  приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Русецькому П.С. надійшла письмова заява від стягувача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні для визначення вартості описаного майна, а сам земельних ділянок, оскільки між стягувачем та боржником не досягнуто згоди щодо вартості описаного та арештованого майна (а.с. 10 т. 3). 
На підставі вищевказаної заяви стягувача приватним виконавцем                        06 листопада 2020 року було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, копії постанови були направлені сторонам виконавчого провадження, в тому числі і ТОВ «Сейв Компані», простою кореспонденцією      06 листопада 2020 року (а.с. 11-13 т. 3).
На виконання  вищевказаної постанови від 06 листопада 2020 року, суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані» 06 листопада 2020 року було здійснено оцінку майна та надано висновок про вартість майна, відповідно до якого, 
вартість земельної ділянки, загальною площею 5.4661 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0062, що розташована за адресою: Київська область, Масківецька с/р, діл. 1 - загальна вартість становить: 263 600 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5064 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0063, що розташована за адресою: Київська область, Масківецька с/р, діл. 2 - загальна вартість становить: 265 300 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.4306 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0077, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 - загальна вартість становить: 262 000 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5105 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0066, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 - загальна вартість становить: 265 500 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.3058 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0076, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 - загальна вартість становить: 256 600 грн.; 
земельної ділянки, загальною площею 5.5086 га, кадастровий номер 3220284400:12:035:0064, що розташована за адресою: Київська область, Масківецька с/р, діл. З - загальна вартість становить: 265 400 грн (а.с. 9-14 т.2),  які надійшли приватному виконавцю 11 листопада 2020 року.
11 листопада 2020 року приватним виконавцем було направлено повідомлення про оцінку майна сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом (№0219208090846), за адресою боржника, що зазначений у виконавчому листі, що підтверджується реєстром відправлень рекомендованих листів №94 від 11 листопада 2020 року (а.с. 125-131 т. 3).
Відповідно до частин 1, 2 статті 58 Закону № 1404-VIII (в редакції на                   06 листопада 2020 року) визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
У разі якщо сторони виконавчого провадження у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.
Так, судом встановлено, що 04 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста  Києва Русецьким П.С. було винесено постанову про арешт майна боржника,  05 листопада 2020 року - було здійснено виїзд за місцем знаходження майна боржника та винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано та арештовано земельні ділянки, які були направлені боржнику простою кореспонденцією.
Як вказує приватний виконавець, вищевказані постанови відповідно до частини 4 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, були сформовані приватним виконавцем в Автоматизованій системі виконавчого провадження (надалі по тексту - АСВП), складені та підписані - за місцем проведення виконавчих дій, оскільки опис проводився за місцем знаходження нерухомого майна. Після заповнення та підписання постанов про опис та арешт майна боржника від 05 листопада 2020 року усіма учасниками, інформація про опис майна була внесена приватним виконавцем до АСВП, скановані копії були приєднані до матеріалів виконавчого провадження в АСВП.
 
А вже 06 листопада 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та на виконання  вищевказаної постанови від 06 листопада 2020 року, суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані» 06 листопада 2020 року було здійснено оцінку майна та надано висновок про вартість майна. 
Об`єктивно, у разі направлення боржнику постанови про арешт майна боржника від 04 листопада 2020 року простою кореспонденцією (за відсутності доказів її отримання) та внесення приватним виконавцем інформації про опис майна  до АСВП 05 листопада 2020 року, - боржнику не було відомо про накладення арешту, тому боржник був позбавлений навіть теоретичної можливості узгодити вартість майна з стягувачем у 10-денний строк після винесення постанови про опис та арешт майна.
Проаналізувавши викладене, колегія апеляційного суду вважає обґрунтованими доводи скарги боржника ОСОБА_2 з огляду на те, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження, з дня винесення постанови про арешт майна боржника 04 листопада 2020 року приватний виконавець мав би надати сторонами виконавчого провадження  встановлений законом 10-денний строк для визначення вартості майна боржника за їх взаємною згодою і тільки після його спливу та у разі не досягнення згоди, приватний виконавець мав вирішувати питання щодо самостійного визначення вартості майна боржника та призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
З огляду на встановлене  (боржнику не було відомо про накладення арешту) та на положення частин 1, 2 статті 58 Закону № 1404-VIII (письмове повідомлення повинно бути саме від сторін  виконавчого провадження (боржника та стягувача)), письмова заява лише стягувача про не досягнення згоди щодо вартості описаного та арештованого майна між стягувачем та боржником, не повинна була прийматися до уваги приватним виконавцем при винесенні постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.
Отже, приватний виконавець не виконав належним чином вимог частин 1,2  статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак його дії не відповідають вимогам закону та є неправомірними, оскільки руйнують визначений порядок дій, який має забезпечити дотримання прав сторін виконавчого провадження, зокрема щодо визначення вартості майна боржника за їх взаємною згодою та перегляду результатів оцінки вартості арештованого майна.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду встановила порушення  процедури, передбаченої статтею 58 цього  Закону, при винесені оскаржуваної постанови від 06 листопада 2020 року,  тому порушення строків прийняття рішення та вчинення виконавчих дій приватним виконавцем є підставою для визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця від 06 листопада 2020 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання та для визнання неправомірними дії приватного виконавця по визначенню вартості майна (абз. 3 частина 5  статті 13 цього Закону). 
Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців (правова позиція ВП ВС викладена у постанові від                             20 березня 2019 року у  справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).
Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість доводів скарги щодо оцінки нерухомого майна, проведену суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані» у межах процедури виконавчого провадження та викладену в Звітах про експертну грошову оцінку від 06 листопада 2020 року, з огляду на те, що отримання оцінювачем необхідної та достовірної інформації про майно для проведення його оцінки шляхом фактичного ознайомлення з майном може вплинути на визначення ринкової вартості цього майна.
Таким чином, доводи апеляційних скарг в цій частині не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в цій частині.
Відповідно до п.1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. та представника ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - адвоката Супруна В.В. в цій частині залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення в цій частині залишити без змін, як таке, що ухвалене з правильним  застосуванням норм матеріального та процесуального права, та є законним та обґрунтованим.
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційну скаргу  представника особи, що не брала участі у справі, ОСОБА_1 - адвоката Чорного О.В., заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 пункту 3, частини 2 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. 
Дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія апеляційного суду враховуючи, що право власності на вищезазначені земельні ділянки придбані ОСОБА_1 на прилюдних торгах на інтернет-майданчику ДП «Сетам»      07 грудня 2021 року, а рішення та виконавчі дії, вчинені приватним виконавцем, що оскаржуються у цій справі, відбулися 04-06 листопада 2020 року, - вважає, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки цієї особи не вирішувалося.
Отже, колегія апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження відповідно до частини 1 пункту 3 статті 362 ЦПК України. 
Відповідно до частини 1 статті 381 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційної інстанції у випадку скасування або зміни судового рішення вказується новий  розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та  у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на часткове задоволення апеляційних скарг, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького Павла Сергійовича та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - адвоката Супруна В`ячеслава Васильовича, -  задовольнити частково. 
 
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 травня                        2021 року скасувати в частині визнання неправомірними постанови про арешт майна від 04 листопада 2020 року, постанови про опис та арешт майна боржника від 05 листопада 2020 року, прийняті приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким Павлом Сергійовичем у виконавчому провадженні № 630062508.
 
Ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання неправомірними постанови про арешт майна від                                04 листопада 2020 року, постанови про опис та арешт майна боржника від                      05 листопада 2020 року, прийняті приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким Павлом Сергійовичем у виконавчому провадженні                     № 630062508.
 
В іншій частині ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від  11 травня 2021 року, залишити без змін.
 
Закрити апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою представника особи, що не брала участі у справі, ОСОБА_1 - адвоката Чорного Олександра Володимировича.
 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького Павла Сергійовича судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 227 грн.
 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» судові витрати за подання апеляційної скарги  у розмірі 1 135 грн.
 
Інформація про боржника:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 . 
 
Інформація про стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», що розташована за адресою: 04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 28-А, БЦ «SP-HALL», код ЄДРПОУ 38004195.
 
Інформація про стягувача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький  Павло Сергійович, ІПН НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: 02192, місто Київ, бульвар Дарницький, будинок 21, офіс 40.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

 

 

Головуючий                                                                                   Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                                   Р.В. Березовенко
 
     О.Ф. Лапчевська