ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року	Львів	Справа № 500/7118/21 пров. № А/857/5335/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання:           Приступи Р.Л. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року про закриття провадження у справі (суддя – Осташ А.В., час ухвалення – не зазначений, місце ухвалення – м.Тернопіль, дата складання повного тексту – 23.02.2022), 
в адміністративній справі №500/7118/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,   

                                                              встановив: 

У жовтні 2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися в суд із спільним адміністративним позовом до відповідача Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, в якому просили: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду у встановленому законом порядку поданих позивачами шести клопотань про безоплатне передання земельних ділянок і надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо їх відведення; 2) зобов`язати відповідача розглянути на своєму найближчому пленарному засіданні зазначені клопотання та прийняти відповідні мотивовані та належним чином оформлені рішення, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України; 3) стягнути з відповідача на користь одного із позивачів – ОСОБА_1 судові витрати, в тому числі витрати на  професійну правничу допомогу. 
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 
22.02.2022 позивач ОСОБА_7 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС у зв`язку із виправленням відповідачем оскаржуваних порушень. Просив також стягнути з відповідача в його користь судові витрати в розмірі 908 грн. сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14000,00 грн.. 
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року заяву про закриття провадження задоволено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Гусятинської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - закрито. Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у сумі 908,00 грн.. У задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 14000,00 грн. відмовлено. 
З цією ухвалою суду першої інстанції від 23.02.2022 року не погодився позивач ОСОБА_1 в частині відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу. 
В обгрунтування апеляційних вимог покликається позивач на те, що відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вказує апелянт, що у суду першої інстанції не було жодних підстав для відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт (позивач ОСОБА_1 ) просить скасувати оскаржувану ухвалу суду в частині відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу та ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача в користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14000 гривень. В інших частинах ухвалу суду першої інстанції в цій справі просить залишити без змін. 
Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , вважаючи її безпідставною з огляду на те, що позивачем не було понесено жодних фактичних витрат по даній справі. Просить оскаржену ухвалу суду залишити без змін. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного. 
Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції 22.02.2022 клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України у зв`язку із виправленням відповідачем оскаржуваних порушень. Просив також стягнути з Гусятинської селищної ради в його користь судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14000,00 гривень. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу від 23.02.2022 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відпали, а суб`єктом владних повноважень (відповідачем) самостійно виправлено порушення, а також відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання протиправними дій цього відповідача, тому наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно до п.8 ч. 1 ст. 238 КАС України. 
Вирішуючи вимогу позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції не знайшов підстав для її задоволення, вважаючи, що надані документи не підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1400,00 грн. у цій справі. 
Перевіряючи оскаржену ухвалу суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на наступне. 
Відповідно до ч.6 ст.143 КАС України, у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат. 
Згідно із частинами 1 та 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. 
Згідно із частинами 3-5 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Водночас, відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. 
Отже, наведеними вище правовими нормами встановлено, що підстави стягнення та розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається на підстав положень статей 134, 139 КАС України згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V). 
У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями). 
Колегія суддів зазначає, що витрати на правничу допомогу адвоката включають в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. 
В адміністративному позові позивачі зазначили, що повністю підтримують усі усні та письмові заяви, клопотання, доводи, міркування, обґрунтування, пояснення, тощо, які в ході провадження у даній справі будуть подані іншим позивачем ОСОБА_1 .. Також в адміністративному позові позивачі просили стягнути з відповідача на користь одного із позивачів – ОСОБА_1 судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи. 
Відповідач подав відзив на позовну заяву, на який позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь та просив стягнути з відповідача в його користь судові витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу сумі 14000 грн.. 
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції позивачем ОСОБА_1 надано такі документи: договір про надання правничої допомоги від 04.10.2021, укладений між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Василишин М.О., шо діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000369 від 22.07.2019р. (Адвокат), (далі – Договір) (а.с. 60-61);  акт надання-отримання послуг від 13.12.2021 згідно Договору, складений ОСОБА_1 та адвокатом Василишин М.О. (а.с. 62); рахунок на оплату адвокатських послуг від 13.12.2021 (а.с. 63). 
Згідно з пунктом 1 розділу 1 Договору, предметом Договору є виключно надання Адвокатом професійної правничої допомоги Клієнту, пов`язаної із судовою справою за позовом Клієнта до Гусятинської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду клопотання про безоплатне передання землі та зобов`язання вчинити у зв`язку з цим певні дії, а саме предметом Договору є (виключно): надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; підготовка та складення позовної заяви (в тому числі, але не виключно: правовий аналіз матеріалів та оцінка обставин і наявних доказів; правовий аналіз законодавства та судової практики; формування правової позиції); підготовка та складення відповіді на відзив (при необхідності); підготовка та складення апеляційної та касаційної скарг, а також відзиву на них (при необхідності). 
Пунктами 2, 3 розділу 3 Договору сторони погодили, що загальну вартість послуг становитиме вартість усіх послуг наданих в рамках цього Договору і визначатиметься відповідним актом надання-отримання послуг. При цьому вартість окремих послуг, визначених станом на дату укладення Договору, наступна: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань - 1000 грн.; підготовка та складення позовної заяви (в тому числі, але не виключно: правовий аналіз матеріалів та оцінка обставин і наявних доказів: правовий аналіз законодавства та судової практики; формування правової позиції) - 7000 грн.; підготовка та складення відповіді на відзив - 3000 грн. Вартість послуг збільшується на 3000 гривень, у разі ухвалення судом судового рішення про задоволення (повне чи часткове) позову Клієнта. 
Як видно з акта надання-отримання послуг від 13.12.2021, Адвокат надав, а Клієнт отримав адвокатські послуги (професійну правничу допомогу), пов`язані із судовою справою №500/7118/21, у формі: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; підготовка та складення позовної заяви (в тому числі, але не виключно: правовий аналіз матеріалів та оцінка обставин і наявних доказів; правовий аналіз законодавства та судової практики; формування правової позиції); підготовка та складення відповіді на відзив. Вартість послуг становить 11000,00 гривень. У загальну вартість послуг включено вартість наступних послуг у судовій справі №500/7118/21: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань - 1000 грн.; підготовка та складення позовної заяви (в тому числі, але не виключно: правовий аналіз матеріалів та оцінка обставин і наявних доказів; правовий аналіз законодавства та судової практики; формування правової позиції) – 7000 грн.; підготовка та складення відповіді на відзив - 3000 грн. Вартість послуг збільшується на 3000,00 гривень та становитиме 14000,00 гривень, у разі ухвалення у судовій справі №500/7118/21 судового рішення про задоволення (повне чи часткове) позову Клієнта «Гонорар успіху» (в такому випадку окремий акт не складається). Клієнт зобов`язаний оплатити вартість послуг у спосіб, не заборонений чинним законодавством України. 
Виписаний Адвокатом Клієнту рахунок на оплату адвокатських послуг від 13.12.2021 на суму 14000,00 грн. складається із послуг: адвокатські послуги (гонорар) у судовій справі №500/7118/21 – 11000,00 грн; додатковий гонорар (сплачується лише у разі, якщо у судовій справі №500/7118/21 буде прийнято рішення про задоволення (повне чи часткове) позову) – 3000,00 грн.. 
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу відмовив у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 14000,00 грн. з огляду на ненадання документів, які підтверджують понесення позивачем таких витрат. 
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції у вказаній частині, колегія суддів не погоджується із ними, оскільки витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню незалежно  від того, чи вони фактично сплачені, чи тільки мають бути сплачені, що відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду, наведеній, зокрема, у постановах: від 18.08.2021 у справі №300/3178/20, від 15.06.2021 у справі №159/5837/19, від 21.01.2021 у справі №280/2633/20, від 12.05.2020 у справі №910/7127/19. 
Пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №Р(81)7 від 14.05.1981 року передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. 
Отже, у суду першої інстанції не було достатньо правових підстав для відмови у задоволенні заяви сторони позивачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 
Разом з тим колегія суддів приймає до уваги те, що розглядувана справа є справою незначної складності, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, підготовка та складення позовної заяви у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи. 
Судом апеляційної інстанції враховується, що матеріали справи не містять детального опису виконаних робіт, затраченого часу щодо надання стороні позивача професійної правничої допомоги, а тому вимога про стягнення зі сторони відповідача витрат в частині надання правничої допомоги у розмірі 11000 грн є необґрунтованою, неспівмірною зі складністю справи та завищеною, оскільки предмет спору в даній справі не є складним, містить шість аналогічних епізодів спірних правовідносин та не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних. 
Водночас, взявши до уваги принцип співмірності, заперечення відповідача у відзиві на апеляційну скаргу щодо розміру витрат на правничу допомогу, напрацьовану правову позицію щодо аналогічних правовідносин, а також виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, колегія суддів вважає, що обсяг наданої стороні позивача професійної правничої допомоги у вказаній справі складає 3000 грн., із затраченим часом не більше трьох годин по 1000 грн. за годину (послуги: надання інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, підготовка і складання позову – обсягом 2 години, що разом складає 2000 грн (2х2000); підготовка і складання відповіді на відзив – обсягом 1 година, що разом складає 1000 грн (1х1000)), що є співмірними і обґрунтованими у вказаній справі. 
Колегія суддів не розглядає питання щодо вартості послуг, які збільшуються на 3000,00 гривень, оскільки у вказаній справі суд першої інстанції не ухвалював рішення про повне чи часткове задоволення позову, а виніс ухвалу про закриття провадження у справі. 
Отже, з урахуванням положень ч.6 ст.143 КАС України апеляційний суд вважає, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають витрати по отриманню професійної правничої допомоги в суді першої інстанції в розмірі 3000 гривень. 
За вказаних обставин рішення суду першої інстанції за приписами статті 317 КАС України підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу з прийняттям у цій частині нової постанови. 
У решта частині оскаржену ухвалу суду належить залишити без змін. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –     
                                                                                                                   
                                                           постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити частково. 
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року про закриття провадження в адміністративній справі №500/7118/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії – скасувати частково, а саме, в частині відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 14000,00 грн., і в цій частині прийняти нову постанову. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області (код ЄДРПОУ 04396391) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. 
У решта частині ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року про закриття провадження у справі №500/7118/21 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови суду складено 24.06.2022 року