КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
26 травня 2022 року                                                                       м. Київ
 
Унікальний номер справи № 359/8335/17
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5162/2022
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     головуючого  -  Левенця Б.Б.,
     суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2021 року, постановлену під головуванням судді Журавського В.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізотех» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової (безвідсоткової) допомоги та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізотех» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання поворотної фінансової (безвідсоткової) допомоги, -
 
в с т а н о в и в :
 
У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з ТОВ «Ізотех» безвідсоткову (поворотну) фінансову допомогу у розмірі 1 645 481,00 грн. (т. 1 а.с. 2-4).
У грудні 2017 року відповідач ТОВ «Ізотех» подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання поворотної (безвідсоткової) фінансової допомоги (т. 1 а.с. 20-22). 
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Ізотех» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової (безвідсоткової) допомоги залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи за зустрічним позовом ТОВ «Ізотех» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання поворотної фінансової (безвідсоткової) допомоги (т. 3 а.с. 25-26).
Не погодившись з ухвалою суду в частині залишення позову без розгляду, 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 3 а.с. 44-49).
На обґрунтування скарги зазначила, що ухвала суду про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача у судове засідання є незаконною, оскільки позивач з`являлася в судові засідання та завчасно подала заяву про розгляд справи за її відсутності, яку суд першої інстанції отримав 05 листопада 2021 року, а 08 листопада 2021 року залишив позов без розгляду. 
 
Особи до суду не прибули, про розгляд справи апеляційним судом були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси, у т.ч. адреси електронної пошти та телефонограмами із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення третій особі ОСОБА_3 повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (знаходження) від зазначеної особи до суду не надходили. Представник ОСОБА_1 - адвокат Алієв В. подав клопотання про розгляд справи у відсутність апелянта та її представника (т. 3 а.с. 65-70, 108-111).
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).
            Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
 
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2021 року переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скаргищодо залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ТОВ «Ізотех» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової (безвідсоткової) допомоги.
 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
 
Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 01 квітня 2021 року брав участь представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Алієв В.В. та був повідомлений про наступне судове засідання під розписку на 12 липня 2021 року (т. 3 а.с. 11-12, 14)
12 липня 2021 року у судове засідання позивач ОСОБА_1 та її адвокат Алієв В.В. не з`явилися, засідання було відкладено на 28 серпня 2021 року (т. 3 а.с. 17).
Згідно з розпискою від 12 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 була повідомлена про наступне судове засідання, призначене на 27 серпня 2021 року (т. 3 а.с. 18).
27 серпня 2021 року у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін розгляд справи було відкладено на 08 листопада 2021 року (т. 3 а.с. 22).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Ізотех» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової (безвідсоткової) допомоги залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи за зустрічним позовом ТОВ «Ізотех» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання поворотної фінансової (безвідсоткової) допомоги (т. 3 а.с. 25-26).
Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 та її представник Алієв В.В. тричі поспіль не з`явились у судові засідання, які проводились 12 липня 2021 року, 27 серпня 2021 року та 08 листопада 2021 року. В ухвалі зазначено, що позивач та його представник завчасно у встановленому порядку були повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи, заяви про розгляд цивільної справи в їх відсутність не подавали.
Колегія суддів не погодилась з таким висновком суду виходячи з наступного.
 
Відповідно до норм п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщоналежним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.
Суд першої інстанції при залишенні позову без розгляду не звернув уваги на те, що про судове засідання, призначене на 08 листопада 2021 року, позивач ОСОБА_1 та її представник Алієв В.В. не були належним чином повідомлені, оскільки у матеріалах справи відсутні судові повістки-повідомлення про виклик у судове засідання, призначене на 08 листопада 2021 року, та докази їх направлення чи докази здійснення виклику іншими засобами зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення. 
Посилання апелянта на те, що 03 листопада 2021 року вона засобами поштового зв`язку (номер поштового відправлення 0814000801469) направила на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області заяву про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника, у якій просила призначене судове засідання на 08 листопада 2021 року провести за її відсутності та прийняти законне та обґрунтоване рішення, надала згоду на ухвалення заочного рішення, вищевказаних висновків суду не спростовує (т. 3 а.с. 31-43).
До суду апеляційної скарги ОСОБА_1 долучила витяг з сайту Укрпошти з відстеженням поштового відправлення № 0814000801469, з якого вбачається, що відправлення було доставлено до суду 05 листопада 2021 року (т. 3 а.с. 48).
При цьому, згідно штампу вхідної кореспонденції суду заява ОСОБА_1 про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника була зареєстрована 09 листопада 2021 року, тобто після постановлення оскаржуваної ухвали (т. 3 а.с. 31-43).
Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи 08 листопада 2021 року, підстави для залишення позовної заяви без розгляду були відсутні.
Проте оскаржуваною ухвалою, суд також ухвалив про продовження розгляду справи за зустрічним позовом ТОВ «Ізотех» по суті спору і доводів незаконності оскаржуваної ухвали в цій частині подана апеляційна скарга не містить.
Тому, відсутні підстави для скасування ухвали районного суду від 08 листопада 2021 року в повному обсязі, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Інші доводи цих висновків не спростовують, тому судом апеляційної інстанції відхилені.
 
Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2021 року скасувати в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізотех» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової (безвідсоткової) допомоги направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення - 26 травня 2022 року.
 
Судді Київського апеляційного суду:                                           Б.Б. Левенець

                                                                                                            В.М. Ратнікова

                                                                                                           О.В. Борисова