ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" червня 2022 р.           Справа№ 925/944/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Суліма  В.В.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Ткаченка Б.О. 
 
при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.  
за участю представників сторін: 
від позивача (за первісним позовом): Антоненко А.Ю.,
від відповідача: (за первісним позовом): Юрченко Т.Л.
розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» 
на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 (повний текст додаткового рішення складено 20.01.2022)
у справі №925/944/21 (суддя Спаських Н.М.)
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп»
до Комунального некомерційного підприємства «Черкаська міська інфекційна лікарня»
про стягнення 1 119 305,18 грн. 

та за зустрічним позовом Комунального некомерційного підприємства «Черкаська міська інфекційна лікарня»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп»
про визнання недійсним договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу    обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473 025,00 грн. як вартості блок-боксу (п. 1.3. договору, Специфікація Додаток № 1 та п. 2.1. договору) та стягнення 359 510, 76 грн. штрафних санкцій, -                               
                                                            
                                               В С Т А Н О В И В: 
          
Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Черкаська міська інфекційна лікарня» про стягнення 1 119 305,18 грн. з яких: 546 368,91 грн. заборгованості за поставлений товар на підставі договору  № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 року, 549 525,00 грн. заборгованості  за фактично виконані роботи на підставі договору  № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення  пусконалагоджувальних робіт  від 05.03.2021 та 23 411,27 грн.   пені за  прострочення  виконання грошового зобов`язання.
Вподальшому, Комунальне некомерційне підприємство «Черкаська міська інфекційна лікарня» подало зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» про визнання недійсним договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу  обладнання  та    проведення  пусконалагоджувальних робіт  від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473 025,00 грн. як вартості блок-боксу (п. 1.3. договору, Специфікація Додаток № 1 та п. 2.1. договору) та стягнення 359  510, 76 грн. штрафних санкцій.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.12.2021 первісний позов задовольнити частково. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Черкаська міська інфекційна  лікарня» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп»    залишок боргу в сумі 546 368, 91 грн. за договором № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 року; 76 500,00 грн. основного боргу по   договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу      обладнання  та  проведення пусконалагоджувальних робіт  від 05.03.2021 року та 16 789,58 грн. на відшкодування сплаченого судового збору. У стягненні пені та решти заявлених до стягнення коштів за договором № НП 11/20-003-2 від 05.03.2021 відмовлено.
Зустрічний  позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473   025, 00 грн. як вартості блок-боксу (п. 1.3 договору, специфікація додаток № 1 та п. 2.1 договору). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» на користь Комунального некомерційного підприємства «Черкаська міська інфекційна лікарня» 218 547, 57 грн. як 20% штрафу за некомплектність товару; 76 491, 65 грн. штрафу 7% та 64 471,53 грн. пені  за порушення строків виконання      зобов`язання по договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 року та 7 662,66 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.
03.12.2021 року через відділ діловодства суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» просило суд стягнути з відповідача 160  950, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом даної справи. 
Заявою від 13.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» додатково просило стягнути з відповідача 30  525, 00 грн. витрат на професійну допомогу.
Додатковим рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 року заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» в частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.  Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Черкаська міська інфекційна лікарня» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» 8  000, 00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 у справі №925/944/21 скасувати. Ухвалити нове рішення, яким судові витрати на професійну правничу допомогу розподілити відповідно до ст. 129 ГПК України.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції недосліджував і в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про недостатність фінансування КПН «Черкаська міська інфекційна лікарня» з державного чи місцевого бюджету і про відсутність фінансування для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у судових спорах.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 10.02.2022 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» передана на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 року  у справі № 925/944/21 та призначено до розгляду на 22.03.2022 року. 
Судове засідання призначене на 22.03.2022 року не відбулося, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 у справі № 925/944/21 на 21.06.2022 року.
13.06.2022 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» залишити без задоволення, оскаржуване додаткове рішення - без змін.
Крім того, представник відповідача зазначив, що КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» є неприбутковою організацією з чітким обсягом цільового фінансування з метою забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі, встановлених законодавством, лікарня не має додаткових коштів у розмірі 191  475, 00 грн. для компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2022, у зв`язку перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, справу № 925/944/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя), Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2022, справу № 925/944/21 прийнято до провадження вищезазначеною колегією суддів.
Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні 21.06.2022 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, ухвали новее рішення, яким судові витрати на професійну правничу допомогу розподілити відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні 21.06.2022 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд, додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.   
Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що додаткове рішення  Господарського суду  Черкаської області  від 11.01.2022 року підлягає залишенню без змін, апеляційна  скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» - без задоволення,  з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Клопотання про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до  ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно  ст. 131-2 Конституції України  для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Згідно ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу  України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
Стаття 16 Господарського процесуального кодексу України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.
Відповідно до  ст. 16 Господарського процесуального кодексу України  учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За приписами ст.ст. 123, 126 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3  ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом ч. 4  ст. 126 Господарського процесуального кодексу України  розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8  ст. 129 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 1  ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За змістом  ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Як на доказ понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано розрахунок обсягу наданих послуг з вказівкою на витрачений час та його вартість; договір на правову допомогу № 05/21-п від 30.04.2021 про надання послуг представництва інтересів позивача АО «Міжрегіональна колегія адвокатів» з умовою розділу 3 про те, що послуги адвоката оплачуються у вигляді гонорару за затвердженими тарифами - 2775,00 грн. за 1 годину роботи; акт № 9 до договору від 29.11.2021 про те, що позивачу надано адвокатські послуги на суму 160950,00 грн.; платіжне доручення № 5057 від 29.11.2021 на їх сплату; розрахунок обсягу послуг на суму 30525,00 грн.; рахунок на їх сплату та платіжне доручення № 5156 від 08.12.2021 на сплату 30525,00 грн. за юридичне обслуговування.
Частиною 5  ст. 126 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
16.12.2021 в справу з боку відповідача було подано клопотання про зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яким відповідач просить суд відмовити позивачу у відшкодуванні судових витрат в частині перевищення заявленої суми витрат  на правову допомогу відносно попереднього (орієнтовного) розрахунку в сумі 153 975,00 грн. Також просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до суми 3 750,00 грн., враховуючи фінансовий стан КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня».
Також відповідач звернув увагу, що адвокатом включено до вартості  своїх послуг участь у судовому засіданні 08.09.2021 яке не відбулося; 27.08.2021 до витрат віднесено підготовку відповіді на відзив, яку відповідач отримав 17.08.2021; частина доказів у справі, зібраних позивачем, на думку відповідача, не має ніякого значення у справі (наприклад, договори із Нетішинською і Бердичівською лікарнями та відеоматеріали по монтажу в них обладнання); відсутні погоджені з клієнтом витрати адвоката позивача на поїздки з м. Києва до м. Черкаси; розмір витрат на правову допомогу становить 18% від заявленого позову, що є завеликим розміром.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика палата Верховного суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц виклала правову позицію, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до п. 1.1 Статуту КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» комунальне некомерційне підприємство «Черкаська міська інфекційна лікарня» - є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим статутом та є правонаступником комунального некомерційного підприємства «Черкаської міської інфекційної лікарні» Черкаської міської ради».
Згідно із ч. 1 ст. 52 Господарського кодексу України некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.
В порядку п. 3.1 Статуту КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» основною метою діяльності підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі, встановлених законодавством.
Отже, посилання апелянта на те, що КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» є прибутковим підприємством є необґрунтованим.
Апеляційний суд зазначає, що позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 191  475, 00 грн., що складає майже 31% від основної суми боргу. Вказані витрати є значно завищеними.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість позовної заяви, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі, враховуючи клопотання про зменшення витрат  на правову допомогу у справі № 925/944/21 та беручи до уваги розмір мінімальної заробітної плати, дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяви про стягнення витрат на правничу допомогу частково у сумі 8  000, 00 грн.
Суд апеляційної інстанції вважає інші посилання скаржників, викладені ними в апеляційних скаргах такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі додаткового рішення, наведені доводи скаржників не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.
Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.           
Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду додаткового  рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.   
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -
                                                                
                                                     П О С Т А Н О В И В:
          
1. Апеляційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко Груп» на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 року у справі № 925/944/21 залишити без задоволення.          
2.  Додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 року у справі № 925/944/21 залишити без змін.
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.
4.  Матеріали справи №925/944/21 повернути до Господарського суду Черкаської області. 

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            В.В. Сулім 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                Б.О. Ткаченко

Дата складення повного тексту 23.06.2022