ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4300/22 Справа № 194/333/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Корягін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22 червня 2022 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді - Деркач Н.М.,
суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,
за участю секретаря - Усик А.Д.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу ,- 
ВСТАНОВИВ:
       У березні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до  ОСОБА_3  про розірвання шлюбу, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 01 листопада 2008 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2492. 
       Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2022 року позовну заяву повернуто позивачу.
       Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив її скасувати.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
       Відповідач не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
       Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.        
       Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та її представником не виконано вимоги ухвали про залишення позову без руху, а саме  не зазначено в позовній заяві останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_3 ,  не обґрунтовано звернення з даною позовною заявою до суду України з огляду на відсутність підтвердження останнього місця проживання відповідача в Україні.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
       Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
       Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. 
       Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2022 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_2 , зокрема, з тих підстав, що  представник позивача не зазначив останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_3 в Італії, у зв”язку з чим суд першої інстанції позбавлений можливості встановити підсудність даної справи.
       При цьому суд першої інстанції виходив з того, що згідно з інформацією відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року, відповідач  ОСОБА_3  на території м. Тернівка Дніпропетровської області зареєстрованим не значиться.
       Відповідач  ОСОБА_3  є громадянином іншої держави, отже застосовуються норми Закону України «Про міжнародне приватне право».
       Згідно зі ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.
       Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.
       Отже, у даному випадку суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження та застосовується право держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
       Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами угоди про підсудність справи з іноземним елементом судам України, позивачем не надано доказів про реєстрацію чи проживання відповідача на території України.
       Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.27 ЦПК України).
       Відповідно до вимог ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
       Частиною 10 згаданої статті встановлено, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.
       Згідно зі ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
       Статтею 29 ЦПК України передбачено, що підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.
       Однак, позивач не надала жодних доказів про місце реєстрації чи проживання відповідача ні на території України, ні в Італії, громадянином якої є ОСОБА_3 , тому визначити підсудність даної справи за відсутності указаної інформації не є можливим.
       Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного правового висновку про те, що позивачем не усунуто недоліки у позовній заяві згідно з ухвалою суду від 01 квітня 2022 року, що є підставою для визнання її неподаною.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом дотримано вимоги матеріального та процесуального права, а тому ухвалу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
       Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2022 року залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Головуючий:                                 Н.М. Деркач

       Судді:          І.Ю. Ткаченко

                                                                                       М.М. Пищида