Справа № 161/17973/21 	Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П. 	
Провадження № 22-ц/802/606/22  Категорія: 70 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
07 червня 2022 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С.І.
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1  на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2022 року,           

В С Т А Н О В И В:
Позивач  ОСОБА_1  06 жовтня 2021 року звернулася в суд з позовом до відповідача  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.08.1998 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем, за час якого у них народилось двоє спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одночасно із позовною заявою про стягнення аліментів, нею подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Зазначає, що відповідач по справі проживає окремо від сім`ї, інших утриманців не має, матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини в добровільному порядку не надає. ОСОБА_2 є працездатною, здоровою людиною та має заробітки, розмір яких їй невідомий. Будь-яких причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своєму сину не існує. Просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня звернення із позовною заявою до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.10.2021 та до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць допущено до обов`язкового негайного виконання. Стягнуто з  ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення. Вважає, що висновки, які викладені у ньому, не відповідають обставинам справи, а при його ухваленні порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. Вказує, що відповідач проживає окремо від сім`ї, інших утриманців не має, матеріальної допомоги на утримання спільної дитини в добровільному порядку не надає, є працездатною, здоровою людиною, працює за кордоном та отримує дохід, розмір якого позивачці невідомий. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривні. Рекомендований мінімальний розмір аліментів на 15-ти річну дитину станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі є 2618 грн, що не враховано судом при ухваленні рішення. Просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.10.2021 та до досягнення дитиною повноліття.
Відзив на апеляційну скаргу у цій справі не подавався.
       Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.08.1998. За час шлюбу у сторін народились двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Згідно вимог ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривні.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Обов`язок з утримання дітей покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції врахував те, що відповідач є здоровим, працездатним, на утриманні інших дітей немає, розмір його середньомісячного заробітку суду невідомий, неповнолітній ОСОБА_4 здоровий, на обліку у лікарів не перебуває, самостійних доходів не має.
Наведені позивачем в апеляційній скарзі обставини, не можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів, визначеного судом першої інстанції, за відсутності інших причин, законодавець встановлює рівний обов`язок кожного з батьків забезпечити дитині встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Визначення судом першої інстанції розміру аліментів у розмірі 2000,00 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, є обгрунтованим.
Виходячи з вищенаведених обставин виник та існує спір між матір`ю та батьком дитини щодо її утримання і суд правильно вирішив спір про розмір аліментів. Визначений розмір аліментів є необхідним для забезпечення розвитку дитини. 
Матеріали справи не містять доказів про отримувані доходи позивачкою. Позивачка не надала примірного розрахунку витрат коштів на утримання дитини. Відповідачем було надано суду першої інстанції докази доходів, витрат, які він несе на проживання сім`ї за кордоном. 
Посилаючись в апеляційній скарзі на те, що у дитини є проблеми зі здоров`ям, таких доказів позивачка не надає і у позовній заяві не вказувала цього. 
Зазначаючи в апеляційній скарзі про неправильну оцінку доказів, позивачка не вказала, які саме докази були нею подані і неправильно оцінені. Матеріали, додані до позовної заяви, підтверджують особу позивачки та походження дитини. 
На підставі поданих сторонами доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача.
Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи. 
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2022 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий 

 
Судді