ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 р. 	Справа № 480/4548/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми, повний текст складено 25.10.21  по справі № 480/4548/21
за позовом               ОСОБА_1  
до              Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки                      
про визнання бездіяльності протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Тригубко Павло Олександрович (далі також – позивач, Тригубко П. О.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі також - відповідач), в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року - в сумі 73287,79 грн за період з 01.01.2016 по 18.12.2017; 
- стягнути з Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ненараховану та невиплачену ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 73287,79 грн із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року - за період з 01.01.2016 по 18.12.2017;
- зобов`язати Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 01.01.2016 по 18.12.2017.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року - в сумі 73287,79 грн за період з 01.01.2016 по 18.12.2017.
Стягнуто з Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ненараховану та невиплачену ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 73287,79 грн із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року - за період з 01.01.2016 по 18.12.2017.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 3376,80 грн в рахунок відшкодування судових витрат.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивача з військової служби звільнено законно. Вказує, що судом першої інстанції не враховано того, що за період з 01.01.2016 по 18.12.2017 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що не заперечується позивачем у позовній заяві та відповідачем у відзиві на позовну заяву. Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасними, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені. З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 15.10.2020 по справі № 240/11882/19, вказує, що повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі щодо визначення базового місяця для такого нарахування, відповідно до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-ХІІ, покладається на відповідача, а тому підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача за період 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця "січень 2008 року” відсутні.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в період з 16.09.2009 по 18.12.2017 ОСОБА_1 проходив військову службу у Сумському обласному військовому комісаріаті (на даний час назву змінено на Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки).
Наказом від 18.12.2017 за № 403 позивач виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення у зв`язку з тим, що вибув до нового місця служби (а.с. 23, 25).
За час проходження служби індексація заробітної плати позивача не здійснювалася.
Відповідно до висновку експертного дослідження від 11.05.2021 за № СЕ-19/119-21/3541-ЕК розмір індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби позивачем повинен бути нарахований в сумі 73287,79 грн (а.с. 28-35).
На звернення до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з питання нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період проходження служби відповідач листом від 11.05.2021 відмовив у нарахуванні та виплаті індексації (а.с. 38-40, 41).
Не погодившись із бездіяльністю владного суб`єкта з приводу ненарахування та невиплати індексації за період з 01.01.2016 по 18.12.2017 в сумі 73287,79 грн, позивач ініціював цей спір.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 18.12.2017 відповідно до вимог законодавства є протиправною, а тому обтяжив владного суб`єкта обов`язком нарахувати та виплатити спірну індексацію із врахуванням наявності підстав, визначених Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-XII від 03.07.1991 та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 в сумі 73287,79 грн, виходячи із даних висновку експертного дослідження від 11.05.2021 за № СЕ-19/119-21/3541-ЕК, із застосуванням базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 18.12.2017 - січень 2008 року.
Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 01.01.2016 по 18.12.2017, суд першої інстанції виходив з її передчасності, оскільки порушення права позивача на виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням компенсації за несвоєчасну виплату коштів за весь період затримки виплати не відбулося.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме в частині позовних вимог, які суд першої інстанції задовольнив, колегія суддів виходить з такого.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно з п. 2 Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до п. 4 Порядку сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пунктом 5 Порядку встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
У пункті 4 Порядку № 1078 передбачено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Стаття 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року, № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З огляду на невиплату позивачу індексації, наявні підстави для задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації позивачу за період з 01.01.2016 по 18.12.2017.
З урахуванням висновку експертного дослідження від 11.05.2021 за № СЕ-19/119-21/3541-ЕК індексація грошового забезпечення позивача за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 18.12.2017 складає 73287,79 грн (а.с. 28-35).
Проте, колегія суддів зазначає, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі "Педерсен і Бодсгор проти Данії" зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 року у справі "Волохи проти України" (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд указав, що норма права є "передбачуваною", якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. "…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання".
Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.
Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.
У даній правовій ситуації індексація не була нарахована та виплачена позивачеві.
Питання визначення базового місяця індексації залежить від зміни розміру грошового забезпечення позивача в частині окладу, відомості про які наявні у відповідача. Отже, визначення базового місяця індексації належить до компетенції відповідача під час нарахування сум індексації, а враховуючи те, що відповідачем суми індексації позивачу за спірний період не нараховано, позовні вимоги у вказаній частині є передчасними та спрямовані на захист ще не порушеного права.
Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, відповідно до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-XII, покладається на відповідача, а тому, підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця "січень 2008 року" відсутні.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 17.09.2020 у справі № 420/1207/19, від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19.
Зважаючи на викладене, задоволення судом першої інстанції позовної вимоги про стягнення з Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008 року - за період з 01.01.2016 по 18.12.2017, є помилковим.
Щодо висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ненараховану та невиплачену Тригубку П. О. індексацію грошового забезпечення в сумі 73287,79 грн, суд апеляційної інстанції звертає увагу таке.
Як вже зазначалося вище, нарахування суми індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця.
Так, з аналізу норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення слідує, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.
Отже, визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.
Як убачається з матеріалів справи, позивачу за період за період з 01.01.2016 по 18.12.2017 відповідачем  індексацію грошового забезпечення не нараховано та не виплачено.
Із урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту прав позивача буде саме зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити Тригубку П. О. індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 18.12.2017.
Задоволення судом першої інстанції позовної вимоги про стягнення з Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки індексації грошового забезпечення у сумі 73287,79 грн із урахуванням висновку експертного дослідження від 11.05.2021 за № СЕ-19/119-21/3541-ЕК, є також помилковим з огляду на те, що відповідачем суми індексації позивачу за спірний період не нараховано, позовні вимоги у вказаній частині є передчасними та спрямовані на захист ще не порушеного права.
Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог з підстав, викладених вище.
Доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин приймаються колегією суддів у якості належних.
Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.
Ураховуючи приписи ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору відсутні.
Разом з цим, з огляду на помилковість висновків суду першої інстанції щодо стягнення з Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки індексації грошового забезпечення у сумі 73287,79 грн на підставі висновку експертного дослідження від 11.05.2021 за № СЕ-19/119-21/3541-ЕК, колегія суддів дійшла висновку, що понесені позивачем судові витрати на підготовку висновку у сумі 3376,80 грн, з урахуванням приписів статей 132, 137, 139 КАС України, не підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - задовольнити частково.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі № 480/4548/21 - скасувати в частині задоволення позовних вимог та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь Тригубка Павла Олександровича 3376, 80 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.
Прийняти у цій частині постанову, якою позовні вимоги Тригубка Павла Олександровича задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 18.12.2017.
Зобов`язати Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 18.12.2017.
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від  25.10.2021 по справі № 480/4548/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.А. Спаскін    О.В. Присяжнюк