Справа № 165/2380/19 	Головуючий у 1 інстанції: Василюк А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/328/22  Категорія: 10 	  Доповідач: Карпук  А. К.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
10 травня 2022 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,
секретар Черняк О. В.,
з участю: позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно за апеляційною скаргою третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 07 грудня 2021 року,-
встановив:
У вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом покликаючись на те, що у зв`язку з відсутністю в нього правовстановлюючих документів, він позбавлений оформити право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті відчужувача за спадковим договором ОСОБА_6 .
Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 07 грудня 2021 року позов задоволено.
Постановлено визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Скасувати заборону на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , відомості про яку внесено до спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 13641037.
В апеляційній скарзі треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати, постановити нове судове рішення про відмову в позові.
Зазначають, що позивач неналежним чином виконував договір утримання, не доглядав за ОСОБА_6 , яка померла в самотності, не здійснив обряду похорону, не встановив пам`ятника. Усі дії по похованню, встановленню пам`ятника виконані третіми особами.
Заслухавши пояснення представника третьої особи ОСОБА_3 , пояснення позивача та його представника, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 .
Відповідно до спадкового договору від 11 березня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Ушаковою Ю.А., ОСОБА_1 (набувач) зобов`язувався виконувати розпорядження відчужувача ОСОБА_6 передбачені договором, а після її смерті набути право власності на належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10) на підставі спадкового договору, приватний нотаріус Ушакова Ю.А. внесла інформацію про державну реєстрацію обтяження у виді заборони на нерухоме майно на вказану квартиру .
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.7).
Згідно з копією спадкової справи №2/2019, наданої приватним нотаріусом Башинською Л.П. на запит суду (а.с. 37-84), 29 жовтня 2007 року ОСОБА_6 заповіла все майно, рухоме та нерухоме де б воно не знаходилося і з чого б не складалося в користь третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в рівних частинах. Останні звернулися з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 , а 03 липня 2019 року, 03 жовтня 2019 року їм були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на грошових кошти (заощадження) ОСОБА_6 в різних банківських установах
Відповідно до статті 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Встановивши, що ОСОБА_1 є набувачем за спадковим договором, на підставі якого ОСОБА_6 відчужила квартиру АДРЕСА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано визнав право власності на цю квартиру за ОСОБА_1 .
Висновок суду першої інстанції про задоволення позову є правильним, оскільки відмова нотаріуса в оформленні права власності на квартиру після смерті відчужувача за спадковим договором у зв`язку із відсутністю у набувача правовстановлюючих документів, позбавляє останнього зареєструвати своє право власності.
Аргументи апеляційної скарги про неналежне виконання позивачем умов договору не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки за життя ОСОБА_6 не ставила питання про його розірвання з підстав невиконання ОСОБА_1 розпоряджень відчужувача, як це передбачено приписами статті 1308 ЦК України.
Та обставина, що після укладення спадкового договору ОСОБА_6 склала заповіт на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яким заповіла все належне нерухоме та нерухоме майно, не впливає на правильність рішення суду першої інстанції, оскільки згідно з частиною2 статті 1307 ЦК України, заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі, є нікчемним.
Виходячи з положень цієї статті, заповіт щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , є нікчемним.
Доводи апеляційної скарги про надання відчужувачу за спадковим договором ОСОБА_6 соціальних послуг по догляду працівником Територіального центру соціального обслуговування виконкому Нововолинської міської ради не має правового значення для вирішення спору, оскільки предметом спадкового договору не було передбачено надання догляду ОСОБА_6 , крім того, предметом даного спору є вимога про визнання права власності, а не вимога про розірвання спадкового договору, яка може бути заявлена лише на вимогу однієї із сторін договору згідно з приписами статті 1308 ЦК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 вказують на порушення норм процесуального права у зв`язку з розглядом справи без їхньої участі. Судом апеляційної інстанції виконано вимоги Цивільного процесуального кодексу, належним чином повідомлено третіх осіб про час та місце розгляду справи, чим забезпечено можливість надати суду особисті пояснення, подати докази, однак останні не скористались правом бути присутнім у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції. Зокрема, третя особа ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи без її участі, надіславши письмові пояснення судові, а представник третьої особи ОСОБА_3 висловила думку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_3 та надала пояснення в апеляційному суді.
Письмові пояснення ОСОБА_5 , надіслані на адресу апеляційного суду 06 травня 2022 року, які зводяться до доводів про неналежний догляд за покійною ОСОБА_6 зі сторони ОСОБА_1 апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки не стосуються предмету доказування.
Відповідно до положень статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального.
Враховуючи встановлені судом обставини справи та вимоги указаного процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення Нововолинського міського суду в даній справі – без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 389, 383-384,389,390 ЦПК України, апеляційний суд 
постановив:
Апеляційну скаргу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 07 грудня 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді: