КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
Єдиний унікальний номер справи № 755/17417/18
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5399/2022
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
30 червня 2022 року                                                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді  Мережко М.В.,
суддів: Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 нарішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2021 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
встановив:
 
У липні 2019 року ОСББ «Русанівська затока» звернулося до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності.
ОСББ «Русанівська затока» є балансоутримувачем будинку, в якому розташована квартира відповідача, відповідно до акту приймання - передачі між ТОВ «Новобудова» та ОСББ «Русанівська затока» від 21 жовтня 2016 року.
Протоколом загальних зборів ОСББ «Русанівська затока» від 10 листопада 2016 року був встановлений розмір  внесків (з 01 листопада 2016 року) на утримання будинку і прибудинкової території у період з листопад 2016 року по лютий 2017 року в розмірі 3 грн 80 коп. за 1 м.2 для власників квартир.
Відповідно до протоколу загальних зборів від 07 квітня 2017 року були встановлені внески з березня 2017 року по лютий 2018 року в розмірі 4 грн 85 коп. за 1 м.2 для власників квартир, якщо оплата була здійснена до 20 числа місяця та в розмірі 5 грн. 30 коп. за 1 м.2, якщо оплата здійснювалася після 20 числа місяця.
Відповідно до довідки, наданої бухгалтерією ОСББ «Русанівська затока» заборгованість власника житлового приміщення №90 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з листопада 2016 р. по вересень 2018 р. складає 13 880,51 грн, також 1183 грн 13 коп. складає інфляційні втрати та 397 грн 53 коп. - 3% річних, а всього - 15 461 грн. 17 коп.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по оплаті за житлово-комунальні послуги, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСББ «Русанівська затока» вказану заборгованість по сплаті внесків за житлово-комунальні послуги, вирішити питання розподілу судових витрат.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачка зазначала, що заборгованість перед ОСББ «Русанівська затока» у неї відсутня. Вказувала, що в спірній квартирі відповідачка не проживає та не користується житлово - комунальними послугами за вказаною адресою, тому не зобов`язана сплачувати за ці послуги.  Вважає рішення загальних зборів, яким встановлені тарифи незаконними. Стверджувала, що дії позивача щодо нарахування та стягнення заборгованості є неправомірними та спрямовані на заволодіння майном відповідачки.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2021 року позов задоволено. 
Стягнуто із   ОСОБА_1  на користь ОСББ «Русанівська затока» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 13 880 грн 51 коп. заборгованості по сплаті внесків; 1183, 13 грн інфляційні витрати; 397 грн 53 коп. 3% річних, а всього стягнуто 15 461 грн 17 коп.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь ОСББ «Русанівська затока» судові витрати в розмірі 1762 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для нового розгляду з метою вирішити справу по суті.
У апеляційній скарзі вказує, що вона не визнає наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги. Зазначає, що ОСББ «Русанівська затока» здійснює управління будинком з порушеннями норм чинного законодавства, надало суду підроблені документи із завідомо недостовірними даними. Посилається також на те, що не проживає за вказаною адресою та не користується житлово - комунальними послугами, тому не зобов`язана сплачувати ії вартість. Стверджує, що суд першої інстанції ухвалив рішення з численними порушеннями норм процесуального права.
У відзиві позивач ОСББ «Русанівська затока» стверджує, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 15 461,17 грн.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , дана обставина не оспорювалася відповідачем.
ОСББ «Русанівська затока» є балансоутримувачем будинку, в якому розташована квартира відповідача відповідно до акту приймання - передачі між ТОВ «Новобудова» та ОСББ «Русанівська Затока» від 21 жовтня 2016 року.
Відповідно до частини першої, третьої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Згідно зі Статутом ОСББ «Русанівська затока» об`єднання створено власниками квартир для забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.
Як визначено частинами другою-четвертою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Також статтею 13 даного Закону визначено, що якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.
Спори щодо змісту конкретного договору вирішуються за згодою сторін або у судовому порядку.
У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Статтею 22 даного Закону визначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право:
задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення;
визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори;
виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.
Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.
Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.
Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону.
Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.
Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.
З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, в яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком внески і платежі визначаються у розмірах, затверджених загальними зборами об`єднання, але не більше встановленого згідно із законодавством граничного розміру відповідних витрат.
З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання.
Також стаття 15 Закону України «Про ОСББ» передбачено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання;
виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень;
використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями;
забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення;
забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного
переоснащення приміщень або їх частин;
не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників;
дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм;
своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі;
відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників;
виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням;
запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання;
дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством.
Також стаття 16 даного Закону визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання:
утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність;
приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання;
визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання;
укладати договори;
виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку;
встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів;
здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом;
визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою;
здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів;
захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності;
використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання;
встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.
Загальні збори об`єднання мають право делегувати асоціації, до якої входить об`єднання, частину повноважень своїх органів управління.
Відповідно до рішень загальних зборів ОСББ «Русанівська Затока», оформленого протоколом від 10 листопада 2016 року та рішенням загальних зборів ОСББ «Русанівська Затока» оформленого протоколом №3 від 07 квітня 2017 року, визначені щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території для співвласників будинку.
Вказані рішення у встановленому законом порядку скасовані не були.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Під час розгляду справи сторони не надали доказів, які б свідчили про те, що досліджені судом рішення загальних зборів ОСББ «Русанівська затока» визнавались недійсними. Також відсутні і докази того, що житлово-комунальні послуги відповідачу не надавались.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Русанівська затока», заборгованість власника житлового приміщення АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з листопада 2016 року по вересень 2018 року складає 13 880,51 грн. 
Відповідачем вказані послуги оплачені не були, а тому станом на 01 жовтня 2018 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 13 880,51 грн.
Як видно із розрахунку нарахувань 3 % річних та інфляційних втрат на суму заборгованості з оплати внесків по житловому приміщенню АДРЕСА_1 , який додається до позову, за період з листопада 2016 року по вересень 2018 року 3 % річних на вказану суму заборгованості складають 397,53 грн, а інфляційні втрати - 1183,13 грн.
Відповідно до положення статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.
Як визначено частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Також статтею 20 вказаного Закону передбачено що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.
Спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку.
Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»), а у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі не здійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Саме такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 3-945гс15 та від 27 січня 2016 року № 3-1028гс15.
Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
На підставі вказаних норм закону та з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачка є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак на неї покладається зобов`язання дотримуватися обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, які утворили ОСББ «Русанівська затока» для належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Окрім повернення боргу по внесках, позивач просив суд стягнути із відповідачки три проценти річних й інфляційні втрати та надав відповідні розрахунки, згідно з яким нарахував три проценти річних й інфляційні втрати за період прострочення з листопада 2016 року по вересень 2018 року включно.
Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, за положеннями ст. 526 ЦК України.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань, що зазначено в п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що, оскільки відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми за період з листопада 2016 року по вересень 2018 року.
А відтак, з огляду на вищенаведені норми законодавства України, положення статуту позивача, відповідні рішення загальних зборів ОСББ, відповідач як власник (в період з листопада 2016 року по вересень 2018 року) житлового приміщення у багатоповерховому будинку, зобов`язаний сплачувати платежі (внески), встановлені рішеннями загальних зборів ОСББ, на утримання будинку та прибудинкової території та, в разі порушення виконання зобов`язань, нести відповідальність встановлену законом.
Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласника багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.
Розрахунки заборгованості, надані представником позивача було перевірено судом під час розгляду справи, вони не були спростовані стороною відповідача, а тому суд першої інстанції правильно врахував їх, ухвалюючи рішення.
Отже, колегія суддів повністю погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, а також трьох процентів річних й інфляційних втрат за період прострочення оплати - з листопада 2016 року по вересень 201/ року.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень ОСББ порядку здійснення діяльності та обґрунтованості тарифів за комунальні послуги не можуть бути враховані судом, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами. Установчі документи та рішення загальних зборів ОСББ «Русанівська затока», на підставі яких, власне, створювалось ОСББ та здійснювались нарахування, не визнавались недійсними у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд також звертає увагу, що, не погоджуючись із розрахунком заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, відповідачка не спростовує його, не надає доказів щодо відсутності заборгованості та не наводить власного розрахунку цієї заборгованості. 
Твердження апелянта щодо відсутності у неї обов`язку по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території у зв`язку із непроживанням у спірній квартирі є безпідставними, оскільки норми чинного законодавства не пов`язують обов`язок зі сплати внесків із реєстрацією місця проживання чи фактичним проживанням особи за вказаною адресою. Такий обов`язок, в силу вимог статті 322 ЦК України та статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», покладено саме на власника квартири. Жодних доказів, що ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_3 , відповідачка суду не надала.
Колегія суддів також звертає увагу, що, посилаючись на недоведеність позивачем об`єму наданих послуг, апелянт не надав докази на підтвердження того, що такі послуги не надавались, або ж надавались в меншому об`ємі ніж включено до проведеного позивачем розрахунку. Не надав апелянт і доказів того, що послуги з утримання належних йому нежитлових приміщень, надає будь-який інший суб`єкт.
В цілому доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незгоді відповідачки із необхідністю сплачувати вартість наданих житлово-комунальних послуг у належному їй приміщенні за встановленими тарифами, повторюють доводи відзиву на позовну заяву, належна оцінка яким надана судом першої інстанції, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.
Доказів порушень норм процесуального права під час ухвалення рішення суду першої інстанції матеріали справи також не містять.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                               М.В. Мережко
 
Судді:                                                                                                            Н.В. Ігнатченко
 
С.І. Савченко