К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

5 липня 2022 року                                                                          місто Київ
 
справа № 759/17562/21                                    
апеляційне провадження № 22-ц/824/6167/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Головачова Я.В.,
 
суддів: Вербової І.М., Нежури В.А.,
 
за участю помічника судді в якості секретаря судового засідання: Сиченка К.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Святошинського районного суду міста Києва у складі судді Журибеди О.М. від 14 грудня 2021 року у справі за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2021 року КП "Київтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
 
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим         КП "Київтеплоенерго" здійснює з 1 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
 
Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась
заборгованість, яка станом на 1 червня 2021 року складає 19 658 грн. 62 коп., а саме: 16 266 грн. 13 коп. - заборгованість за надані послуги з централізованого опалення; 3 392 грн.         49 коп. - заборгованість за постачання гарячої води. 
Крім того, на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ "Київенерго" та КП "Київтеплоенерго", останнє прийняло право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі  8 811 грн. 05 коп. 
Посилаючись на викладене, КП "Київтеплоенерго" просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 3 288 грн. 29 коп.; заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 5 522 грн. 76 коп.; заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16 266 грн.       13 коп.; заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 392 грн. 49 коп.; витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року позов КП "Київтеплоенерго" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь            КП "Київтеплоенерго"заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у загальній сумі 19 658 грн. 62 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Київтеплоенерго" судовий збір у розмірі 2 270 грн. та витрати пов`язані з отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн., а всього 2 303 грн. 
 
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та наявності у відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у період з 1 травня 2018 року по 1 червня 2021 року.Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період до 1 травня 2018 року, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
У поданій апеляційній скарзі КП "Київтеплоенерго", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення про їх задоволення.  
 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Скаржник зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови  у задоволенні позовних вимог КП "Київтеплоенерго" про стягнення з       ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, спожиті до 1 травня 2018 року у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Так, позивач прийняв право вимоги до відповідача з оплати послуг до 1 травня 2018 року лише 11 жовтня 2018 року після укладення договору відступлення право вимоги, а з відповідним позовом звернувся до суду 29 липня 2021 року, тобто в межах трьохрічного
строку з дня отримання права вимоги. Крім того, пунктом 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України визначено, що під час дії карантину (з березня 2020 року), встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтею 257 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Відтак, наслідки спливу позовної давності могли бути застосовані лише до заборгованості, яка виникла до березня 2017 року. 
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
Відповідач не скористався правом на подання відзиву.  
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 
 
Представник КП "Київтеплоенерго" - Смілик Т.М. в судове засідання не з`явилася, однак направила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах. 
 
Колегія суддів вважає, що з метою дотримання розумних строків розгляду даної справи клопотання представника скаржника не підлягає задоволенню. Крім того, представником не надано доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин.
 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки є власницею вказаної квартири.
 
Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим           КП "Київтеплоенерго" здійснює з 1 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
 
11 жовтня 2018 року між ПАТ "Київенерго" та КП "Київтеплоенерго" укладений договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ "Київенерго" відступило право вимоги, а КП "Київтеплоенерго" набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 1 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 1 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору.
 
Відповідно до додатку № 1 та додатку № 2 до договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) позивач КП "Київтеплоенерго" набуло право вимоги відносно ОСОБА_1 по стягненню заборгованості за послуги з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі  8 811 грн. 05 коп.
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Згідно із частиною третьою статті 20 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
 
Частинами першою та другою статті 32 цього Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
 
За правилами частини 4 статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
 
Предметом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції є правомірність вимог позивача про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла до     1 травня 2018 року.
 
Заперечуючи проти позову в цій частині, ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву, в якій просила застосувати позовну давність до вказаних вимог та відмовити у їх задоволенні.
 
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3,4 статті 267 ЦК України).
 
Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.
 
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1,5 статті 261 ЦК України).
 
Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховується щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.
Як убачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , за період з 1 листопада 2018 року по 31 травня 2021 року у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 8 811 грн. 05 коп., з якої 3 288 грн. 29 коп. - заборгованість за централізоване опалення; 5 522 грн. 76 коп. - заборгованість за гаряче водопостачання (а.с.6).
 У вказаному розрахунках визначено сукупну (підсумкову) заборгованість, яка виникла станом листопад 2018 року, право вимоги якої отримано на підставі договору цесії. При цьому детального помісячного розрахунку заборгованості за період до 1 травня 2018 року матеріали справи не містять.
 
З даним позовом позивач звернувся до Святошинського районного суду міста Києва 3 серпня 2021 року.
 
Відповідач заявила про застосування строку позовної давності до вказаної заборгованості, яка правомірно задоволена судом першої інстанції.
 
Посилання у апеляційній скарзі на те, що договір про відступлення права вимоги      № 602-18 був укладений 11 жовтня 2018 року, а тому обчислення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості повинно відбуватись з моменту укладення цього договору, відхиляються колегією суддів, оскільки заміна кредитора в зобов`язанні не перериває строків позовної давності. Строк позовної давності щодо несплачених щомісячних платежів за спожиті житлово-комунальні послуги мав здійснюватись по кожному платежу і не повинен був обчислюватись загалом станом на 1 листопада 2018 року.
 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).
 
Згідно з частиною 6 статті 81 ЦК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази (стаття 84 ЦПК України).
 
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Таким чином, диспозитивність цивільного судочинства унеможливлює витребування доказів за ініціативою суду, а позивач своїми правами щодо предмета спору, в тому числі щодо надання та (або) витребування доказів не скористався.
 
Слід зауважити, що частиною 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 12, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання
поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
 
Пунктом першим Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" установлений карантин на всій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020.
 
У подальшому зазначений строк неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України.
 
Тобто, з 12 березня 2020 року і до скасування карантину, строки позовної давності продовжені Законом, а тому позивачем не допущено пропуску строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог за період з квітня 2017 року.
 
Разом з тим, відсутність детального (помісячного) розрахунку заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг за період до 1 травня 2018 року унеможливлює визначення періодів, до яких позовна давність не застосовується, внаслідок чого позивачем розмір позовних вимог в цій частині не доведений. 
 
За таких обставин, районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову щодо оскарженої частини позовних вимог.
 
В іншій частині рішення суду сторони не оскаржували.
 
Враховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.
 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" залишити без задоволення.
 
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року залишити без змін.
 
Поновити дію рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року.
 
            Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                        

 
Судді: