УХВАЛА

23 червня 2022 року  
м. Київ

справа №640/25907/19
адміністративне провадження №К/990/14731/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мороз Л.Л.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРА 2015" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №640/25907/19 за позовом Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМО - Сервіс" про зобов`язання вчинити дії, 
УСТАНОВИВ :
Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМО - Сервіс", у якому просив:
- зобов`язати відповідача знести самочинно добудовані нежитлові приміщення із сторони приміщень №20, № 19, № ІV та у внутрішньому дворі нежитлової будівлі де була розташована рампа, у яких розташований магазин мережі "Фора", та які пов`язані проходами з приміщеннями №47, №48, № 49, №8, №14, №11, № 13, № 12 (нумерація приміщень відповідає нумерації зазначеній у плані за поверхами на будівлю літ "А" по Лук`янівській, буд. 1 у Шевченківському районі на І поверх літ. "А", виконаного Київським міським бюро технічної інвентаризації від 03 лютого 2006 року, який отримано з листами підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 20 лютого 2019 року № 062/14-2535 (И-2019), від 26 квітня 2019 року № 062/141-6535 (И-2019)).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року позов задоволено.
Не погодившись з цими судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАРА 2015" (далі - ТОВ «ДАРА 2015», скаржник) подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 13 червня 2022 року.
Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
В обґрунтування заявленого клопотання скаржник зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції було отримано 09 травня 2022 року. На підтвердження вказаного до клопотання додано копію конверту з штрих кодовим ідентифікатором 0102935299087, у якому було надіслано копію оскаржуваної постанови.
Відповідно до  частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Визначення особою наявності підстав для оскарження рішення потребує дослідження його тексту, що потребує наявності достатньої кількості часу. Колегія суддів враховує той факт, що відповідач звернувся з касаційною скаргою у строк, що не перевищує 30 днів з моменту отримання ним копії оскаржуваного рішення.
Розглянувши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин його пропуску та наявність підстав для його поновлення.
За правилами  частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу; якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті без дотримання судами норм процесуального права, зокрема, пункту 4 частини третьої статті 353 КАС України (суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі), що на думку скаржника є безумовною підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд. Скаржник вказує, що спір, який виник у цій справі, безпосередньо стосується та впливає на його права та обов`язки, оскільки об`єкт нерухомості, відносно якого винесено рішення про знесення, на час розгляду справи належав скаржнику.
На підтвердження вищевказаного, ТОВ «ДАРА 2015» наголошує, що судові рішення судів попередніх інстанцій не відповідають висновкам, викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі №  686/28850/18, від 15 жовтня 2019 року у справі №  127/25893/16-а, від 15 жовтня 2019 року у справі №  686/28853/18, від 28 листопада 2019 року 523/4824/17, від 06 лютого 2020 року у справі №  750/2501/19, від 14 квітня 2020 року у справі №  580/3136/19, від 23 квітня 2020 року у справі №  811/1470/18, від 29 квітня 2020 року у справі №  703/2908/17.
Наведені доводи вказують на наявність обставин, визначених  пунктами 1,  4 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року.
Касаційна скарга відповідає вимогам  статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
УХВАЛИВ:
Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАРА 2015" строк на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №640/25907/19.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРА 2015" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року.
Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/25907/19 за позовом Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМО - Сервіс" про зобов`язання вчинити дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз
А.І. Рибачук 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду