Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року                                                          м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.
з участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
захисника – адвоката Прядуна О.М.
Савчук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням штрафу 170 грн. 
З постанови суду слідує, що 24 травня 2022 року о 09 год. 00 хв. за місцем спільного проживання ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , ображав її нецензурними словами, погрожував словесно фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини не вчиняв, нецензурною лайкою до неї не висловлювався, фізичною розправою не погрожував, працівники поліції жодних пояснень у нього не відбирали і не здійснювали належної перевірки заяви ОСОБА_2 .
Просить постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши доводи ОСОБА_1 , захисника – адвоката Прядуна О.М. на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_2 , яка просила залишити постанову місцевого суду без змін, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.
Як вбачається з матеріалів справи, що доказом, на підставі якого орган національної поліції порушив щодо ОСОБА_1 адміністративне провадження за ст. 173-2 КУпАП, є лише заява та письмові пояснення ОСОБА_2 . 
Інших доказів матеріали справи не містять (пояснень ОСОБА_1 , свідків чи очевидців події і т.д.).
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що у жовтні 2021 року між ним та ОСОБА_2 був розірваний шлюб і зазначив, що, незважаючи на припинення шлюбних відносин, вони продовжують проживати в одному будинку, однак спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, спір щодо розподілу майна розглядається судом. Пояснив, що 24 травня 2022 року нецензурною лайкою до ОСОБА_2 не висловлювався, фізичною розправою їй не погрожував, співробітників поліції колишня дружина викликала внаслідок суперечки через домашню птицю. Працівники поліції будь – які пояснення у нього не відбирали, з письмової заявою колишньої дружини не знайомили, а відразу склали протокол. 
ОСОБА_2 підтвердила, що у жовтні 2021 року між нею та ОСОБА_1 був розірваний шлюб та на даний час існує спір щодо розподілу майна. Зазначила, що 24 травня 2022 року між нею та ОСОБА_1 виникла суперечка через утримання домашньої птиці,що спонукало її викликати працівників поліції. У її присутності пояснення у ОСОБА_1 не відбиралися. 
Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_1 , оскільки доказів на підтвердження того, що він вчинив насильство відносно своєї колишньої дружини – ОСОБА_2 при зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, не надано.
В матеріалах справи відсутні будь – які інші докази, окрім пояснень ОСОБА_2 , на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив стосовно неї дії, зазначені в ст. 173 – 2 КУпАП, і настання наслідків для потерпілої, вказаних у цій статті, суду не надано, як відсутні і негативні характеризуючі дані щодо ОСОБА_1 чи його неправомірної поведінки в побуті.
При апеляційному розгляді встановлено, що 24 травня 2022 року суперечка між колишнім подружжям ОСОБА_3 мала місце на ґрунті користування і утримання спільним майном, спір про розподіл якого вирішується в судовому порядку.
За таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, а відтак постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 
                                             П О С Т А Н О В И ЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити.
Постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Рівненського
апеляційного суду: Т.І.Збитковська