Ухвала
 
22 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 2-3609/08
провадження № 61-5097ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованість за кредитним договором, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») на його правонаступника ТОВ «ФК» Еліт Фінанс» у справі № 2-2309/08; видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
 
Заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» мотивувало тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2008 року стягнуто з ОСОБА_1 та                  ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором                 № 554217 від 01 березня 2007 року. На виконання рішення суду було видано виконавчі листи. 04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») було укладено договір про відступлення права вимоги                          № GL48N718070_A_3. 20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті груп» (далі - ТОВ «Фінанс проперті груп») було укладено договір про відступлення права вимоги                       № GL48N718070_A102. 26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс проперті груп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги б/н, згідно з умовами якого ТОВ «Фінанс проперті груп» відступило на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги за кредитним договором від 01 березня 2007 року № 554217. Виконавчі листи № 2-878/11 на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебувають та первісним кредитором не передавався новому кредитору, а також до суду першої інстанції не повертався, тобто оригінал виконавчого документа втрачено не з вини належного стягувача. У свою чергу, втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання. З урахуванням наведеного, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просило заяву задовольнити. 
 
Шевченківський районний суд м. Чернівці ухвалою від 18 січня 2021 року заяву задовольнив. Замінив стягувача ПАТ «КБ Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Поновив строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі № 2-3609/08 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором                      від 01 березня 2007 року № 554217. Видав ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» дублікат виконавчого листа відносно ОСОБА_1 у справі № 2-3609/08.
 
Чернівецький апеляційний суд постановою від 12 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнив. Ухвалу Шевченківського районного суду                  м. Чернівці від 18 січня 2021 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» 09 червня 2022 року подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 травня                  2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2022 року щодо відмови в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити з таких підстав.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.
 
Згідно із пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Отже, зміст пункту 24 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки оскаржуване заявником судове рішення в частині відмови в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає касаційному оскарженню в силу вимог закону, тому у відкритті касаційного провадження в означеній частині необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2022 року щодо відмови в заміні сторони виконавчого провадження та видачі дубліката виконавчого листа необхідно відмовити з таких підстав.
 
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
 
Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.
 
Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.
 
За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
 
Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
 
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справа № 2-7763/10.
 
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі                             № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Оскільки апеляційним судом відмовлено у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, тому підстав для заміни сторони виконавчого провадження та видачі дублікату виконавчого документу відсутні.
 
Висновок апеляційного суду відповідає висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справа № 2-7763/10 та                       від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Аргументи касаційної скарги щодо заміни сторони виконавчого провадження та видачі дублікату виконавчого документу не спростовують висновків суду, правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
 
Також, посилання в касаційній скарзі на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 є необґрунтованим, оскільки у справах встановлені різні фактичні обставини.
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2022 року щодо заміни сторони виконавчого провадження та видачі дубліката виконавчого листа необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржуване судове рішення в цій частині є законним, ухвалено з додержанням норм права, підстави для його скасування відсутні. 
 
Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованість за кредитним договором, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов