ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 липня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/12280/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого - судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                         Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
  
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року (м. Дніпро, суддя Кальник В.В.) у справі № 160/12280/21
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Мідьпрокат"
до  Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про  визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мідьпрокат" (далі позивач) звернулось до суду із позовом до Державної податкової служби України (далі відповідач-1), Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач-2), у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 2280937/42722286 від 30.12.2020р.;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 10 від 18 лютого 2020р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю «МІДЬПРОКАТ», датою її фактичного подання для реєстрації;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 2280935/42722286 від 30.12.2020р.;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 11 від 18 лютого 2020р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю «МІДЬПРОКАТ», датою її фактичного подання для реєстрації;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або «відмову в такій реєстрації № 2280933/42722286 від 30.12.2020р.;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 12 від 19 лютого 2020р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю «МІДЬПРОКАТ», датою її фактичного подання для реєстрації;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 2280932/42722286 від 30.12.2020р.;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 13 від 20 лютого 2020р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю «МІДЬПРОКАТ», датою її фактичного подання для реєстрації;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 2280930/42722286 від 30.12.2020р.;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 14 від 20 лютого 2020р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю «МІДЬПРОКАТ», датою її фактичного подання для реєстрації;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 2280934/42722286 від 30.12.2020р.;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 15 від 24 лютого 2020р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю «МІДЬПРОКАТ», датою її фактичного подання для реєстрації;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 2280936/42722286 від 30.12.2020р.;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 17 від 28 лютого 2020р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю «МІДЬПРОКАТ», датою її фактичного подання для реєстрації;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 2280931/42722286 від 30.12.2020р.;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 18 від 28 лютого 2020р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю «МІДЬПРОКАТ», датою її фактичного подання для реєстрації. 

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачі як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів на підтвердження правомірності рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач-2 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги відповідача-2 мотивовано, зокрема тим, що платник податку обізнаний, які первинні документи складено, комісією відповідача-2 відмовлено у реєстрації ПН/РК з огляду на відсутність калькуляції та через відсутність завірення платіжних доручень банком. Крім того, відповідач-2 зазначає, що платника податку повідомлено про зупинення накладних та причини зупинення. Також, відповідач-2 вважає, що зобов`язання зареєструвати податкові накладні в ЄРПН є ознакою втручання в дискреційні повноваження контролюючого органу.
З цих підстав, відповідач-2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Позивач та відповідач-1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача-2 не скористались, відзив на апеляційну скаргу відповідача-2 до суду не подали.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів  ст. 311 КАС України.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МІДЬПРОКАТ» (ЄДРПОУ 42722286) здійснює фінансово-господарську діяльність на підставі Статуту, зареєстрованого розпорядженням від 27.12.2018р. №12241020000088561 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб. 27.12.2018 року взято на податковий облік як платника податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Соборний р-н м. Дніпра). Юридична адреса підприємства: 49000 Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 25.
Видами економічної діяльності є: 24.44 Виробництво міді; 24.53 Лиття легких кольорових металів; 24.54 Лиття інших кольорових металів та інші. Товариство з обмеженою відповідальністю «МІДЬПРОКАТ» для здійснення господарської діяльності (в т.ч. виробництво шини мідної різних розмірів, яка використовується для виготовлення шинопроводів, струмопроводів та розподільних пристроїв, а також як з`єднувальний провідник струму в електричних шафах, трансформаторах та іншому електрообладнанні) використовує орендоване обладнання, і промислові площі згідно договорів оренди у фізичних осіб, що підтверджується звітом форми 1ДФ, 20-ОПП.
Виготовлена продукція була реалізована згідно з договорами між позивачем та ТОВ «Універсал-Т» від 13.11.2019 №13/11-2019 та з ТОВ «ВП «Електрозахист» від 21.11.2019 №21/11.
Розрахунки за отриманий товар проводились у безготівковій формі.
Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ТОВ «МІДЬПРОКАТ» було складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 11 від 18 лютого 2020р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманої квитанції №9049600875 від 12.03.2020р., податкову накладну прийнято, але відповідачем 1 реєстрацію зупинено, посилаючись на п. 201.16 ст. 201 ПК України та п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» були надані і пояснення і документи на підтвердження реальності господарської операції.
Рішенням комісії ДПС № 2280935/42722286 від 30.12.2020р. було відмовлено у реєстрації податкової накладної.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» було складено податкову 11 від 18 лютого 2020р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманої квитанції № 9049575143 від 12.03.2020р., податкову накладну прийнято, реєстрацію зупинено, посилаючись на п. 201.16 ст. 201 ПК України та п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» були надані і пояснення і документи на підтвердження реальності господарської операції. Рішенням комісії ДПС № 2280933/42722286 від 30.12.2020р. було відмовлено у реєстрації податкової накладної.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» було складено податкову накладну № 13 від 20 лютого 2020р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманої квитанції №9049580204 від 12.03.2020р., податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено, посилаючись на п. 201.16 ст. 201 ПК України та п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» були надані і пояснення і документи на підтвердження реальності господарської операції, однак, рішенням комісії ДПС № 2280932/42722286 від 30.12.2020р. було відмовлено у реєстрації податкової накладної.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» було складено податкову накладну № 14 від 20 лютого 2020р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманої квитанції № 9049616790 від 12.03.2020р., податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено, посилаючись на п. 201.16 ст. 201 ПК України та п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «МІДЬПРОКАТ» були надані і пояснення і документи на підтвердження реальності господарської операції. Рішенням комісії ДПС № 2280930/42722286 від 30.12.2020р. було відмовлено у реєстрації податкової накладної.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» було складено податкову накладну № 15 від 24 лютого 2020р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманої квитанції № 9049591160 від 12.03.2020р., податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено посилаючись на п. 201.16 ст. 201 ПК України та п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» були надані і пояснення і документи на підтвердження реальності господарської операції, однак рішенням комісії ДПС № 2280934/42722286 від 30.12.2020р. було відмовлено у реєстрації податкової накладної.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» було складено податкову накладну № 16 від 24 лютого 2020р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманої квитанції № 9049625104 від 12.03.2020р., податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено посилаючись на п. 201.16 ст. 201 ПК України та п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» були надані і пояснення і документи на підтвердження реальності господарської операції. Проте рішенням комісії ДПС від 30.12.2020р. було відмовлено у реєстрації податкової накладної.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» було складено податкову накладну № 17 від 28 лютого 2020р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманої квитанції № 9049625104 від 12.03.2020р., податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено посилаючись на п. 201.16 ст. 201 ПК України та п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» були надані і пояснення і документи на підтвердження реальності господарської операції, однак рішенням комісії ДПС № 2280936/42722286 від 30.12.2020р. було відмовлено у реєстрації податкової накладної.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» було складено податкову накладну № 18 від 28 лютого 2020р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманої квитанції №9049572277 від 12.03.2020р., податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено посилаючись на п. 201.16 ст. 201 ПК України та п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «МІДЬПРОКАТ» були надані і пояснення і документи на підтвердження реальності господарської операції, однак рішенням комісії ДПС № 2280931/42722286 від 30.12.2020р. було відмовлено у реєстрації податкової накладної.
Підстава відмови у реєстрації податкових накладних, зазначена у рішеннях комісії регіонального рівня: ненадання позивачем копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством, додаткова інформація: відсутня калькуляція та платіжні доручення не завірені банком (без печатки банку).
Не погодившись із рішеннями комісії ДПС, яка прийняла рішення про відмову ПН/РК в ЄРПН вище перелічених податкових накладних, ТОВ «МІДЬПРОКАТ» на кожне рішення подало відповідну скаргу до Державної податкової служби України. За результати розгляду скарг Державною податковою службою України було прийнято рішення про залишення скарг без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних без змін.
Не погоджуючись із спірними рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, з метою їх скасування та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних містяться лише загальні формулювання про необхідність надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Суд першої інстанції вказав, що відсутність у Квитанціях чіткого переліку документів, які необхідні контролюючому органу для розгляду питання щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, свідчить про те, що останній надає право/можливість платнику податків надавати документи на власний розсуд, а контролюючий орган буде позбавлений можливості (не матиме права) не прийняти такі документи/відхилити чи визнати недостатніми. Натомість, матеріалами справи підтверджено надання позивачем на вимогу податкового органу відповідних пояснень та копій документів, які підтверджують та розкривають суть, внутрішню сторону господарських операцій, на виконання яких складено спірні податкові накладні. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості платника податку, та на те, що наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатнім для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, відповідач-2 не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних. Разом з тим, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання на реєстрацію.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з частиною 2  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації.
При цьому, п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що така квитанція має містити причини зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Матеріалами справи підтверджено, що на виконання норм п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України позивачем направлено на реєстрацію податкові накладні № 10 від 18 лютого 2020 р., № 11 від 18 лютого 2020 р., №12 від 19 лютого 2020 р., №13 від 20 лютого 2020 р., №14 від 20 лютого 2020 р., №15 від 24 лютого 2020 р., №17 від 28 лютого 2020 р.,   №18 від 28 лютого 2020 р.

Проте, реєстрація цих податкових накладних була зупинена, про що платника податків було повідомлено квитанціями.
Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
На виконання вказаної норми та п.п. 56.23.2 пп. 56.23 ст. 56 ПК України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 11.12.2019 №1165 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка набрала чинності 01.02.2020 року та якою затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок зупинення реєстрації податкової накладної); Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок розгляду скарги).
Згідно з п. 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної).
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної).
У Додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, визначено критерії ризиковості платника податку на додану вартість. Зокрема, відповідно до пункту 8 у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних вбачається, що платник податку відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних. Конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, у квитанціях не зазначено.
Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п. 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з пунктами 9 - 11 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Відповідно до пунктів 25 - 26 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Зі змісту спірних рішення відповідача-2 вбачається, що підставою для їх прийняття є ненадання позивачем копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством, додаткова інформація: відсутня калькуляція та платіжні доручення не завірені банком (без печатки банку).
Таке обґрунтування спірних рішень колегія суддів вважає безпідставним, оскільки позивач, якому не було повідомлено про конкретні документи, які він має надати, був змушений надавати документи на власний розсуд.
Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно приписів ст. 58-1 Господарського кодексу України використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Відбиток печатки не може бути обов`язковим реквізитом будь-якого документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.
Отже, посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, які позивач має надати, та, за умови не наведення доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність спірних рішень.
Колегія суддів зазначає, що не наведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Апеляційний суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.02.2020 у справі № 360/1776/19, згідно з якою здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Колегія суддів також враховує, що позивачем були подані на розгляд відповідача-2: пояснення та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Втім, жодної оцінки таким документам надано не було та жодної інформації щодо неналежності таких документів вимогам законодавства в оскаржуваних рішеннях не наведено.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не виконано покладеного на них обов`язку щодо доказування правомірності спірних рішень.
З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що спірні рішення прийнято відповідачем-2 необґрунтовано, всупереч вимогам чинного законодавства, у зв`язку із чим вони є протиправними та підлягають скасуванню.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що зобов`язання зареєструвати податкові накладні в ЄРПН є ознакою втручання в дискреційні повноваження контролюючого органу.
Згідно приписів ч.4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, можна зробити висновок, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Згідно з пунктом 19 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Згідно з пунктом 20 Порядку №1246, внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
З цих підстав, враховуючи, що відповідач-2 використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду відповідних документів, поданих позивачем, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання прийняти відповідні рішення.
Натомість, доводи апеляційної скарги, що зобов`язання зареєструвати податкові накладні в ЄРПН є ознакою втручання в дискреційні повноваження контролюючого органу є безпідставними.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява N 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява N 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.
Згідно  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями  316,  321,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 160/12280/21 – залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко