Номер провадження: 33/813/818/22
Номер справи місцевого суду: 947/7141/22 
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Узун Н.Д., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року
                                установив        
Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року, ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 12.02.2022 близько о 08:15 годині, керуючи транспортним засобом Nissan Rogue, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце по парковці вул.Ільфа і Петрова в м.Одесі, напроти буд.4, в порушення п.2.10a Правил дорожнього руху України залишила місце пригоди.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає що вона була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Обставини події ДТП, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам та поясненням ОСОБА_1 , оскільки вона у день скоєння ДТП не користувалась своїм транспортним засобом, який напередодні поставила на зберігання на парковці. Крім того ОСОБА_1 звертає увагу, що у протоколі не зазначено свідків та потерпілих. Також ОСОБА_1 наголошує на тому, що у судовому засіданні було допитано осіб, які не були свідками ДТП, охоронці автостоянки, які начебто бачили ДТП, не зазначені у протоколі та не були допитані судом, суд безпідставно посилався як на доказ винуватості ОСОБА_1 на постанову по іншій справі, як не набрала законної сили та окремо розглянув справи про притягнення її до відповідальності за ст.124 та ст.122-4 КУпАП без об`єднання в одне провадження.
Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Окрім цього, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому  ОСОБА_1 просила поновити строк як пропущений з поважної причини, оскільки розгляд справи відбувся без її належного повідомлення, копію постанови їй не було надіслано судомта про її існування вона дізналась 22.06.22 року з ЄДРСР. 
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою, причини неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи наведене, вислухавши думку ОСОБА_1 , яка не заперечувала проти розгляду справи за відсутності потерпілого, враховуючи його належне повідомлення, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності потерпілого ОСОБА_2 . 
Заслухавши ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що копія оскаржуваної постанови після розгляду справи, який було проведено за відсутністю ОСОБА_1 , надсилалася останній. З урахуванням наведеного строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду підлягає поновленню.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо її невинуватості у скоєнні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. 
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Доводи ОСОБА_1 про її невинуватість у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.        
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194870 від 13.02.2022 року, ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 12.02.2022 близько о 08:15 годині, керуючи транспортним засобом Nissan Rogue, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце по парковці вул.Ільфа і Петрова в м.Одесі, напроти буд.4, в порушення п.2.10a Правил дорожнього руху України залишила місце пригоди, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП, відповідно до якої настає адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Факт причетності ОСОБА_1 до зазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 01.08.2022 року, що спростоває доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо непричетності її до дорожньо-транспортної пригоди.
Дії водія при настанні дорожньо-транспортної пригоди регламентовані п.2.10 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до п.2.10a Правил дорожнього руху України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Незважаючи на це, ОСОБА_1 покинула місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна, чим порушила вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху України та скоїла правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги що окремо розглянув справи про притягнення її до відповідальності за ст.124 та ст.122-4 КУпАП без об`єднання в одне провадження, оскільки зазначене не спростовує висновки суду щодо її винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. 
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання її винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладання адміністративного стягнення з додержанням вимог ст.33 КУпАП у межах санкції ст.124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, отже немає підстав для скасування або зміни постанови суду.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін. 
За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова районного суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року - задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                             Ю.І.Кравець