КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 759/20400/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4302/2022
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
05 липня 2022 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,
за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року в частині залишення позову без розгляду та ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року  про відмову в задоволенні клопотання про стягнення понесених витрат у складі судді Горбенко Н.О. 
у цивільній справі за позовом   ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-ВЕНТ", товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-фінансова компанія "Енергоінвест", товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-ІНВЕСТ", товариства з обмеженою відповідальністю "КСК та Ко", ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа: публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" про стягнення коштів,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_3 , ТОВ "ІНТЕР-ВЕНТ", ТОВ "Промислово-фінансова компанія "Енергоінвест", ТОВ "ТЕХНО-ІНВЕСТ", ТОВ "КСК та Ко", ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа: ПАТ "Діамантбанк" про стягнення коштів.
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Боряк Г.Ю. задоволено. Позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без розгляду. Виключено із учасників справи відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_1 . Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ "ІНТЕР-ВЕНТ", ТОВ "Промислово-фінансова компанія "Енергоінвест", ТОВ "ТЕХНО-ІНВЕСТ", ТОВ "КСК та Ко", ОСОБА_4 , третя особа: ПАТ "Діамантбанк" про стягнення коштів.
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року в задоволенні клопотання  представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Прилуцької Н.М. про стягнення понесених витрат відмовлено.
 
В апеляційній скарзі на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати в частині залишення позову без розгляду.
 
Вказано, що подана представником позивача заява про уточнення позовних вимог не містить жодного прохання про залишення позову без розгляду або вчинення іншої дії, визначеної ЦПК України, а тому є хибними висновки суду в цій частині.
 
Зазначено, що судом фактично одне й теж клопотання представника позивача про прийняття уточненої позовної заяви та виключення із учасників справи відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_1 розглянуто двічі, а саме: ухвалою районного суду від 02.06.2021 та 11.10.2021, ухвала від 02.06.2021 не була скасована в апеляційному порядку та набрала законної сили. Такі дії суду свідчать про упередженість та прийняття незаконної ухвали.
 
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати  ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання  адвоката Прилуцької Н.М. в інтересах ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 120 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 10 000 грн витрат, пов`язаних з залученням експерта та проведенням експертизи в повному обсязі.
 
Вказано, що з моменту відкриття провадження у справі ухвалою суду від 11.12.2019 ОСОБА_1 мав процесуальний статус відповідача у справі майже два роки та був вимушений вживати заходів для доведення тих обставин, на які він послався як на підставу своїх заперечень, а позивач в свою чергу визначаючи коло відповідачів не впевнився, що саме вони можуть поновити порушені на його думку права та інтереси.
 
Зазначено, що ухвалою суду від 02.06.2021 фактично було прийнято відмову ОСОБА_2 від позовних вимог в частині, що тягне за собою закриття провадження у справі, між тим суд повторно розглянувши клопотання щодо прийняття уточненої позовної заяви ухвалою від 11.10.2021, залишено позов без розгляду з цих підстав.
 
Крім того, суд зазначає, що у клопотанні про понесені витрати зазначено, що вони підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 з підстав подання ОСОБА_2 безпідставного позову. 
 
 У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Боряк Г.Ю. в інтересах ОСОБА_2 не погоджується з її доводами, вважає, що вказане ОСОБА_1 не відповідає дійсним обставинам справи. Вказано, що представником позивача було заявлене усне клопотання про залишення позову без розгляду в частині вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , про що вказано в оскаржуваній ухвалі суду.
 
Також звертає увагу суду на те, що посилання відповідача на розгляд заяви судом про прийняття уточненої заяви двічі є помилковим, оскільки 02.06.2021 судом було прийнято вказану заяву, а 11.10.2021 було розглянуто усне клопотання про залишення без розгляду позовних вимог в частині.
 
Не погоджується і сторона позивача з вимогою про задоволення клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки воно не відповідає вимогам ст.ст. 134, 141, 142 ЦПК України, а також є не співмірним з розміром заявлених позовних вимог.
 
Колегія суддів, вислухавши адвоката Прилуцьку Н.М. в інтересах ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити,  адвоката Боряк Г.Ю. в інтересах ОСОБА_2 , яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задовольнити, виходячи з наступного.
 
Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
 
Ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_5 не оскаржено, тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.
 
Судова справа переглядається за виділеними матеріалами.
 
Як убачається з виділених зі справи матеріалів, у жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_3 ,  третя особа: ПАТ "Діамантбанк" про стягнення коштів (а.с. 1-6).
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 8).
 
Після чого у березня 2020 представником позивачем подано до суду клопотання про залучення у справу співвідповідачів: ТОВ "ІНТЕР-ВЕНТ", ТОВ "Промислово-фінансова компанія "Енергоінвест", ТОВ "ТЕХНО-ІНВЕСТ", ТОВ "КСК та Ко", ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , а також подано уточнену позовну заяву (а.с.9-18).
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2020 клопотання представника задоволено залучено вищезазначених учасників до розгляду вказаної справи (а.с. 21).
 
В подальшому,  у червні 2021 року представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог та заміну складу учасників справи, зазначивши в прохальній частині про стягнення солідарно шкоди лише з ТОВ "ІНТЕР-ВЕНТ", ТОВ "Промислово-фінансова компанія "Енергоінвест", ТОВ "ТЕХНО-ІНВЕСТ", ТОВ "КСК та Ко", ОСОБА_4 (а.с. 22-29).
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2021 прийнято вказану уточнену позовну заяву та вирішено розглядати справу з урахуванням уточнень до позову (а.с.32).
 
В судовому засіданні 11.10.2021 представником позивача Боряк Г.Ю. було заявлено клопотання щодо виключення свіввідповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та залишення позову без розгляду в частині вказаних співвідповідачів (а.с. 57-59).
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Боряк Г.Ю. задоволено. Позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без розгляду. Виключено із учасників справи відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_1 . Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ "ІНТЕР-ВЕНТ", ТОВ "Промислово-фінансова компанія "Енергоінвест", ТОВ "ТЕХНО-ІНВЕСТ", ТОВ "КСК та Ко", ОСОБА_4 , третя особа: ПАТ "Діамантбанк" про стягнення коштів (а.с. 60-61).
 
Залишаючи позов без розгляду в частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , районний суд виходив з положень п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.
 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
 
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).
 
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-яким іншими міркуваннями в судовому процесі.
 
Право позивача подати заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті закріплене п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та є гарантованим процесуальним правом, яке кореспондується із принципом диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого суду розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
 
Зважаючи на те, що позивач є ініціатором цивільно-правового спору, і саме за його зверненням суд розглядає справу, право позивача на припинення судового розгляду чи то шляхом відмови від позову на будь-якій стадії судового розгляду, чи шляхом подачі заяви про залишення позову без розгляду на стадії до початку розгляду справи по суті, не може бути обмеженим.
 
Убачається, що заява представника позивача про залишення позову в частині  ОСОБА_5 , ОСОБА_1 була розглянута в підготовчому судовому засіданні (а.с. 60).
 
За таких обставин у суду першої інстанції, були всі правові підстави для залишення позову в указаній частині без розгляду згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
 
Доводи апеляційної скарги, про те, що ухвалою суду від 02.06.2021 фактично було прийнято відмову ОСОБА_2 від позовних вимог в частині, що тягне за собою закриття провадження у справі, між тим суд повторно розглянувши клопотання щодо прийняття уточненої позовної заяви ухвалою від 11.10.2021, залишено позов без розгляду з цих підстав, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суду від 02.06.2021 була прийнята до розгляду уточнена позовна заява, а ухвалою від 11.10.2021 було вирішено клопотання сторони позивача про залишення позову в частині ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .
 
Інші доводи, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав визначених п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України для залишення позову без розгляду та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.
 
Що стосується оскарження ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання  адвоката Прилуцької Н.М. в інтересах ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає зазначити наступне.
 
Убачається, що після прийняття до провадження уточненої позовної заяви та зміну складу учасників справи, представником ОСОБА_1 адвокатом Прилцькою Н.М. подано клопотання про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу.
 
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що судом було прийнято уточнену позовну заяву, якою було виключено із числа відповідачів по справі ОСОБА_1 . Тобто, фактично прийняв відмову позивача від позовних вимог в частині вимог до ОСОБА_1 , що тягне за собою закриття провадження у справі в частині. 
 
Вказано, що згідно ч. ч. 3, 5, 6, ст. 142 ЦПУ України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Внаслідок участі у цивільній справі № 759/20400/19 в якості співвідповідача ОСОБА_1 поніс витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 120 000 грн, також судові витрати, пов`язані із залученням експерта та проведення експертизи у розмірі 10 000 грн., у  зв`язку з чим просила клопотання задовольнити.
 
Колегія суддів погоджується з висновками районного суду про відсутність правових підстав до  покладання на позивача обов`язку щодо відшкодування витрат, понесених ОСОБА_1 під час розгляду справи.  
 
Як  убачається з матеріалів справи,  ухвалою районного  суду від 11.10.2021 в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ,  позов залишено  без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. 
 
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
 
Частина 9 статті 141 ЦПК України визначає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
 
Відповідно до ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:
 
1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;
 
2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;
 
3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;
 
4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;
 
5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
 
Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що покладення судових витрат на позивача у разі залишення позову без розгляду можливе за умови доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій або зловживання позивачем чи його представником процесуальними правами. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне або штучне ініціювання судового провадження за відсутності реального спору, вчинення позивачем свідомих недобросовісних дій, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
 
Відповідно до справи,   ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом, визначивши окрім інших відповідачів, ОСОБА_1 , та обґрунтовувала вимоги тим, що на сайті ПАТ «Діамантбанк» у розділі «Перелік власників істотної участі  ПАТ «Діамантбанк» та на сайті НБУ містилась інформація, де одним із власників істотної участі банку був вказаний ОСОБА_1 .
 
Під час провадження справи у суді у НБУ було витребувано інформацію та з`ясовано, що ОСОБА_1 не входить до переліку власників істотної участі ПАТ «Діамантбанк». 
 
Отже, заявляючи позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виходила з офіційної інформації, яка розміщена на сайті ПАТ «Діамантбанк» та НБУ, що виключає висновки про необґрунтовані дії позивача, пов`язані спочатку з залученням ОСОБА_1 до участі у справі, а потім подання уточненого позову й виключення його зі складу відповідачів. 
 
Звертаючись з заявою про компенсацію витрат на правничу допомогу у зв`язку  з  необґрунтованими діями позивача, представник ОСОБА_1 на підтвердження указаних обставин не надав  суду жодного належного та  допустимого доказу.
 
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відсутність підстав вважати, що позивачем подано позов або вчинено інші процесуальні дії необґрунтовано, остільки дії позивача мали місце в спосіб та в порядку, встановленому діючим цивільним процесуальним законодавством й були спрямовані на захист прав та інтересів.
Твердження апеляційної скарги про те, що фактично судом 02.06.2021року  було прийнято відмову ОСОБА_2 від позовних вимог в частині, що тягне за собою закриття провадження у справі, а тому  не було підстав повторно розглядати клопотання щодо прийняття уточненої позовної заяви  11.10.2021  й залишати позов без розгляду, колегія суддів визнає безпідставними, необґрунтованими.
 
Так, відповідно до справи, під час постановлення ухвали від 02.06.2021, районним судом не ухвалювалося процесуальне рішення за наслідками подання по справі уточненого позову (прийняття відмови від позову чи залишення позову без розгляду), остільки було відсутнє клопотання  про це позивача, а суд, з урахуванням положень процесуального права, не наділений повноваженнями самостійно застосовувати  правові наслідки здійснених позивачем уточнень до позову.
 
Встановлено, що під час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні  11.10.2021 адвокат Боряк Г.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_2 , з урахуванням прийнятої судом до провадження уточненої позовної заяви, звернулася до суду з  клопотанням про залишення позову в частині вимог  в тому числі й до ОСОБА_1 без розгляду.
 
З  урахуванням висловленої представником позивача позиції,  ухвалою суду від 11.10.2021 в частині вимог у тому числі й до ОСОБА_1 позов залишено без розгляду.
 
Згідно положень  п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку  розгляду справи по суті  подав заяву про залишення позову без розгляду.
 
Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду,  має право звернутися до суду повторно (ч.2 ст.257 ЦПК).
 
Разом з тим, за наслідками відмови від позову і прийняття його судом та закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається ( ч.2 ст.256 ЦПК).
 
Отже, позивач, діючи через свого представника, скористалася  передбаченим п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України правом й на стадії підготовчого судового засідання подала  до суду  клопотання про залишення позову без розгляду в частині вимог, а не відмови від позову.
 
З урахуванням викладеного, та обставина, що  клопотання було заявлено усно, а не у письмовому вигляді, по справі істотного значення не має й на суть прийнятого рішення не впливає.
 
Правових підстав до задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає, а тому оскаржувані ухвали суду у відповідності до ст. 375 ЦПК України, як постановлені  з додержанням норм матеріального і процесуального права, підлягають залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року в частині залишення позову без розгляду залишити без змін.
 
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року  про відмову в задоволенні клопотання про стягнення понесених витрат залишити без змін.
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                               
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 13 липня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: