П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/3801/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.                          
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021р. по справі за адміністративним позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат,-

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2020р. Харківський національний університет внутрішніх справ (надалі - ХНУВС) звернувся в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ХНУВС відшкодування витрат пов`язаних з його підготовкою та утримання в ХНУВС у сумі 58  092,11грн..
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 закінчив ХНУВС, отримав диплом фахівця, та згідно наказу університету від 4.03.2017р. за №68 о/с його було відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до ГУ НП України в Одеській області.
В подальшому, наказом ГУНП в Одеській області від 11.12.2019р. за №1682 о/с ОСОБА_1 було звільнено з 12.12.2019р. згідно ЗУ «Про Національну поліцію» за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Позивач зазначає, що у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з органів поліції за власним бажанням, невиконанням умов Договору, а саме пп.2.3.1, 2.3.2, 2.3.6 п.2.3., а також порушення вимог п.3 Договору, в якому передбачені підстави на відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове звільнення у зв`язку з небажанням особи продовжувати службу в органах поліції, та просить стягнути із відповідача витрати, пов`язані з його утриманням в ХНУВС в сумі 58 092,11грн..
Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити. 
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021р. адміністративний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ХНУВС витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошті в розмірі 58 092,11грн..          В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Сторони були сповіщені про розгляд справи в порядку письмового провадження у встановленому законом порядку. 
Також, судова колегія зазначає, що Указом Президента України за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Верховною Радою України, з 5:30год. 24.02.2022р. по всій території України запроваджено воєнний стан. 
У зв`язку із цим, та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду у П`ятому апеляційному адміністративному суді в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду та розгляду справ.
З урахуванням вказаного, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Окрім того, вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 8.11.2005р. у справі Смірнов проти України, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
          Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла  висновку про задоволення скарги, скасування рішення суду та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
          Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач будучи обізнаним під час підписання договору про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі невиконання умови щодо відпрацювання не менше трьох років на місці призначення за направленням на роботу, не відшкодував кошти, які витрачені на його утримання, а тому прийшов до висновку про стягнення таких витрат.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі та  належної оцінки доказів, допустив невірне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права.
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 16.08.2013р. по 12.12.2019р..
При цьому встановлено, що наказом ХНУВС від 10.08.2013р. за №179 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу в органи внутрішніх справ з 16.08.2013р. (а.с.97).
2.09.2013р. між ХНУВС, з одного боку, ГУ МВС України в Одеській області (Замовник), з другої сторони та громадянином ОСОБА_1 з третьої сторони укладено договір про підготовку фахівця в ХНУВС (а.с.101-102).
Положеннями п.2.3.5-2.3.6 договору від 2.09.2013р. передбачено, що особа зобов`язується після закінчення навчання прибути до місця призначення, визначеного у направленні на роботу, приступити до виконання своїх обов`язків за посадою, на яку призначена Замовником, та відпрацювати не менше трьох років, а у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного перебування на службі, особа зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Підставами для відшкодування фактичних витрат на підготовку відповідно до п.3.1-3.3 договору від 2.09.2013р. є: дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ і служби протягом трьох років після навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідальність або за порушення дисципліни.
Згідно з п.6.1 договору від 2.09.2013р. сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором.
Наказом ХНУВС від 30.12.2015р. №241 о/с ОСОБА_1 було прийнято в поліцію на проходження служби (а.с.98).
Наказом ХНУВС від 4.03.2017р. №68 о/с ОСОБА_1 відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до ГУ НП України в Одеській області (а.с.99).
В подальшому, Наказом ГУНП в Одеській області від 11.12.2019р. за №1682 о/с ОСОБА_1 було звільнено з 12.12.2019р. відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с.100).
При цьому, встановлено, що за період з 16.08.2013р. по 12.12.2019р. на ОСОБА_1 , на його підготовку в університеті, МВС України через ХНУВС фактично були витрачені бюджетні кошти в розмірі 58 092,11грн..
У зв`язку із тим, що сума боргу відповідачем не сплачена, позивач звернувся до суду      з даним позовом. 
Перевіряючи правомірність та законність стягнення із відповідача спірних витрат, з урахуванням підстав, за якими апелянт пов`язує їх протиправність, судова колегія виходить з наступного.
Приписами п.. 17 ч.1 ст.4 КАС України  визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Положеннями ст.1 ЗУ «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» від 10.01.2002р. за №2925-ІІІ передбачено, що навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.
Апеляційний суд зазначає, що на час укладання між сторонами справи та ГУМВС України в Одеській області договору про підготовку фахівців в навчальному закладі МВС України від 2.09.2013р. діяв ЗУ «Про міліцію».
Відповідно до ст.18 ЗУ «Про міліцію» (в редакції чинній на момент укладення договору між позивачем, відповідачем та ГУМВС України в Одеській області), порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються - Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним КМУ.
Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Наказом Міністерства внутрішніх справ №150 від 14.05.2007р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007р. №313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ»   та відповідно до вимог   ЗУ «Про вищу освіту», «Про міліцію», з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено - Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування вказаних витрат.
При цьому, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає ЗУ «Про Національну поліцію».
У відповідності до положень ст.72 ЗУ «Про Національну поліцію»  професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
За правилами ч.2   ст.74 ЗУ «Про Національну поліцію»  підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Відповідно до ч.4   ст.74 ЗУ «Про Національну поліцію»,  особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп.2,4 ч.1 ст.77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп.2,4 ч.1   ст.77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному КМУ.
Як передбачено приписами ч.5   ст.74 ЗУ «Про Національну поліцію»  у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
З огляду на вищевикладені норми суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у даному випадку відповідач перебуває на посаді публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, а отже питання відшкодування відповідачем витрат на навчання, пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи.
Відтак, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби належить до питання проходження публічної служби такою особою.
Як вбачається,  в матеріалах справи наявні докази відповідно до яких встановлено, що згідно з довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, які складено відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ за період з 16.08.2013р. по 4.03.2017р. в сумі 58  092,11грн..
Судова колегія зазначає, що позивачем ознайомлено відповідача з довідкою про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Харківському національному університеті внутрішніх справ у березні 2017р..
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №313 від 1.03.2007р., (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначав механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. 
Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Такі витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою, а у разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. 
Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством.
Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою КМУ від 12.04.2017 №261( чинним на даний час), визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. 
У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло -, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. 
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. 
Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. 
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Тобто, враховуючи вищезазначені норми законодавства, судова колегія зазначає, що після інформування позивача про звільнення курсанта, який не виконав умов контракту, позивач був зобов`язаний відповідно до приписів ч.5 ст.74 ЗУ «Про Національну поліцію», п.4,5,8 Порядку №261   повідомити особу про зобов`язання протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати (компенсувати) МВС витрати на його навчання.
І лише у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється навчальним закладом у судовому порядку відповідно до приписів ч.5 ст.122 КАС України.
Як вбачається з листа ГУ НП в Одеській області від 20.03.2020р. за №9/2520 та витягу з наказу ГУ НП в Одеській області за №1682 о/с від 11.12.2019р., що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
При цьому, відповідно до Порядку №261 (чинним на даний час), передумовою звернення до суду є зобов`язання університету внутрішніх справ надати відповідачеві можливість добровільно відшкодувати витрати на його навчання і лише, у разі відмови, міг звернутися до суду.
Проте, судова колегія звертає увагу на те, що доказів направлення ОСОБА_1  повідомлення  з пропозицією добровільно відшкодувати витрати, в матеріали справи не містяться та позивачем до суду не надано.
Таким чином, з огляду на відсутність доказів повідомлення відповідача про необхідність відшкодування витрат із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів, судова колегія вважає, що позивачем при зверненні до суду із позовом не дотримано вимог п.4, п.5 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських №261  в частині не направлення відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати, а отже позбавлення відповідача можливості сплати вказаних витрат в добровільному порядку, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не повідомлено належним чином ОСОБА_1 про розгляд даної справи у суді, у зв`язку із чим порушено процесуальні права останнього. 
Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021р. - скасувати. 
          Прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат -  відмовити. 
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

                    Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

         
                                                                 
Судді:                                                                                  А.В. Крусян 

                                                                                                     О.В. Яковлєв