КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                  
Справа № 753/12940/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5685/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ 
27 червня 2022 року                                                                                                           м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                               
                        
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Колесника О.М.,- 
   встановив:
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.
З урахуванням уточнень, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину віком від 6 до 18 років, щомісячно, починаючи з 09 квітня 2021 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або у разі припинення навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що судовим наказом № 753/9547/19 від 09 серпня 2019 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 травня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
У зв`язку із досягненням повноліття з 09 квітня 2021 року аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не стягуються.
Разом з тим, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Київському інституті інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» на денній формі навчання, у зв`язку із чим потребує матеріального утримання.
Позивач зазначає, що ОСОБА_2 є працездатним, має на праві власності об`єкти нерухомості, автомобілі, та має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки ОСОБА_3 .
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини, яка навчається: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 червня 2021 року до 30 червня 2024 року, в задоволенні решти вимог позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись н порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що донька відповідача ОСОБА_3 продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі, при цьому вона не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов`язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, її батько, має можливість надавати їй таку матеріальну допомогу.
Судом першої інстанції враховано, що відповідач є працездатною особою і може бути працевлаштований, враховуючи його фінансовий, майновий стан (наявність у його власності рухомого та нерухомого майна) та стан його здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей.
Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2002 року до 19 вересня 2014 року.
Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
09 серпня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 травня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 виповнилося 18 років, зареєстрована та проживає в  АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Згідно довідки №75-1388 від 24 березня 2021 року ОСОБА_3 на даний час є студенткою 1 курсу денної форми Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія», строк навчання закінчується 30 червня 2024 року.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що навчання дитини є її основним заняттям, вона не працює і не має можливості заробляти собі на життя, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, має у власності два автомобілі та об`єкти нерухомості, та має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки.
Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
 Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду - 30 червня 2021 року, як передбачено ч. 1 ст. 191 СК України, і до 30 червня 2024 року - дня закінчення навчання дитини у зазначеному вище закладі, як зазначено у диспозиції ст. 199 СК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, приймає участь у додаткових витратах на дітей від першого шлюбу, а також опікується над неповнолітньою дитиною другої дружини від першого шлюбу, яка продовжує навчання, колегія суддів відхиляє, оскільки при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції були враховані зазначені обставини.
Колегія суддів бере до уваги, що відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом першої інстанції. 
Матеріали справи також не містять доказів, що відповідач через стан здоров`я не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх його доходів.
Отже, будь-яких доказів на спростування висновків суду в частині визначення розміру аліментів відповідачем не надано.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачем надається матеріальна допомога у вигляді оплати навчання та інших додаткових витратах, колегія суддів оцінює критично, оскільки пред`явлення позовних вимог про стягнення аліментів свідчить про існування між сторонами спору щодо утримання дитини, а добровільні витрати, здійснені відповідачем, не знімають з батька обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 14 грудня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                
   постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 27 червня 2022 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                                    Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                                     С.В. Кулікова

 
 
                                                                                                                                С.Г. Музичко