ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року 
м. Київ

Справа №  908/1390/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Картере В.І., Погребняка В.Я., 
за участю секретаря судового засідання - Багнюка І.І., 

за участю представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" - Лахтаріна І.А., Шеремети Г.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" за вх. № 900/2022
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 
у складі колегії суддів: Чередка А.Є. (доповідач), Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.
та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021
у складі судді Юлдашева О.О. 
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс  ДКС"
про банкрутство.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд вирішив задовольнити касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" за вх. № 900/2022 - постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 у справі № 908/1390/19 скасувати, а справу  № 908/1390/19 в частині розгляду вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс  ДКС" - передати на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому  

ВСТАНОВИВ:

Вступ.
1.          На розгляд суду поставлено питання визнання/невизнання грошових вимог кредитора у справі про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури, які первісно витікали з векселів за умови новації вексельного грошового зобов`язання у договірне. 

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами.
2.          У провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/1390/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс  ДКС" (далі - ТОВ "Мегаполіс  ДКС") про банкрутство.
3.          25.06.2019 ухвалою Господарського суду Запорізької області відкрито провадження у справі № 908/1390/19 про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відкрито процедуру санації ТОВ "Мегаполіс ДКС" у відповідності до вимог статті 94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
4.          24.09.2019 постановою Господарського суду Запорізької області у справі №   908/1390/19 припинено процедуру санації ТОВ "Мегаполіс ДКС", визнано ТОВ "Мегаполіс ДКС" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника.
5.          23.11.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" (далі - ТОВ "Альянс ВВ") із грошовими вимогами до банкрута у загальному розмірі                    185  787 492,90 грн, які складаються з таких сум: основного боргу -               45  653  029,91 грн, пені - 87 944 024,87 грн, 3% річних - 7 933 352,72 грн, інфляційних втрат - 44 257 085,40 грн.
6.          Заява обґрунтована наступним.
7.          16.08.2012 між ТОВ "Альянс ВВ" (продавець) та ТОВ "Мегаполіс ДКС" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ394-08 (далі - Договір № БВ394-08).
8.          Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Договору № БВ394-08 продавець зобов`язується забезпечити передачу у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору цінні папери - Облігація безпроцентна (цільова) іменна, емітовані ТОВ "Мегаполіс ДКС", у кількості   1  134 775 штук загальною вартістю 45 844 910 грн.
9.          Згідно з пунктом 3.1 Договору № БВ394-08 продавець зобов`язується не пізніше 31.08.2012 забезпечити переказ/списання цінних паперів зі свого рахунку, відкритого у зберігача, на користь покупця. Зазначений обов`язок Кредитор виконав, що підтверджується актом виконання від 16.08.2012 Договору № БВ394-08.
10.          Пунктом 2.1. Договору № БВ394-0 передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити суму договору на банківський рахунок продавця не пізніше 31.08.2012. Не заперечені інші засоби розрахунків, передбачені діючим законодавством. У разі неможливості здійснити оплату грошовими коштами покупець має право розрахуватися власним векселем, або векселем, емітованим третьою особою.
11.          Відповідно до акту від 07.09.2012 про вексельний платіж до Договору          №      БВ394-08 покупець у рахунок виконання своїх зобов`язань перед продавцем, що випливають із Договору № БВ394-08, передав останньому як кошти платежу векселі, у кількості сорок шість векселів на загальну номінальну вартість 45 844 910 грн: Серія АА номер з 1572351 по 1572395, дата складання 07.09.2012, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 07.09.2021 та один простий вексель на суму 844 910 грн, серія АА, номер 1572396, дата складання 07.09.2012, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 07.09.2021.
12.          05.03.2014 сторони внесли зміни до векселів, вказавши на бланку векселів шляхом закреслення раніше вказаної дати та проставлення нової та засвідчення цього підписами посадових осіб та відтисками печаток товариств, новий строк пред`явлення до платежу - не раніше 03.02.2015.
13.          04.08.2014 між ТОВ "Альянс ВВ" та ТОВ "Мегаполіс ДКС", виходячи з приписів статей 11, 12 ЦК України, укладено Договір про здійснення розрахунків № б/н (далі - Договір розрахунків), відповідно до якого сторони визначили порядок розрахунків щодо векселів: сорок п`ять простих векселів, кожен на суму 1 000 000 грн, серія АА номери з 1572351 по 1572395, дата складання 07.09.2012, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 31.07.2014, та один простий вексель на суму 844 910 грн, серія АА, номер 1572396, дата складання 07.09.2012, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 31.07.2014, емітентом та векселедавцем яких є ТОВ "Мегаполіс ДКС", а векселедержателем яких є ТОВ "Альянс ВВ", що будуть пред`явленні останнім першому до оплати 27.07.2015.
14.          Загальна сума, що підлягала сплаті за всіма сорок шістьма векселями, становила 45 844 910 грн.
15.          Згідно п. 1.3 Договору розрахунків заборгованість має бути сплачена ТОВ "Мегаполіс ДКС" у повному обсязі в строк до 31 липня 2015 року.
16.          Пунктом 1.4 Договору розрахунків передбачено, що в забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором боржник має передати кредитору в іпотеку належні на праві власності боржнику об`єкти нерухомого: майна (машиномісця) та нежилі приміщення (далі за текстом - іпотечне майно), в кількості та вартістю, узгодженими Сторонами додатково, з укладанням договорів іпотеки, за якими кредитор буде іпотекодержателем, а боржник - іпотекодавцем.
17.          На виконання зазначеної умови 07.08.2014 та 18.08.2014 між ТОВ "Альянс ВВ" та ТОВ "Мегаполіс ДКС" укладено іпотечні договори на об`єкти нерухомого майна, які посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І.
18.          22.12.2014 ТОВ "Альянс ВВ" та ТОВ "Мегаполіс ДКС" уклали додаткову угоду, якою внесли зміни до Договору розрахунків, змінивши строк погашення останнім заборгованості в розмірі 45 844 910 грн, а саме - 03.02.2015.
19.          03.02.2015 ТОВ "Альянс ВВ" звернулося до ТОВ "Мегаполіс ДКС" з вимогою виконати вимоги Договору розрахунків та сплатити грошові кошти за всіма сорока шістьма простими векселями в розмірі 45 844 910 грн, однак боржник відмовив в її задоволенні та не виконав покладений на нього Договором розрахунків обов`язок, а саме не сплатив кредитору зазначену суму, що призвело до виникнення боргу.
20.          19.02.2015 ТОВ "Мегаполіс ДКС" надало відповідь на вимогу ТОВ "Альянс ВВ", з якої вбачається, що у боржника не має можливості сплатити кредитору грошові кошти відповідно до умов Договору розрахунків у зв`язку з відсутністю грошових коштів у боржника. Цим же листом боржник не заперечив проти звернення кредитором стягнення (шляхом оформлення права власності) на всі предмети іпотеки за всіма іпотечним договорами, які укладено між боржником (іпотекодавець) та кредитором (іпотекодержателем) в забезпечення зобов`язань боржника за Договором розрахунків.
21.          Враховуючи зазначену обставину неспроможності ТОВ "Мегаполіс ДКС" виконати умови Договору розрахунків, тобто сплатити грошові кошти ТОВ "Альянс ВВ", 20.02.2015 сторонами, з метою забезпечення виконання боржником свого обов`язку по сплаті грошових коштів кредитору, керуючись статтею 604 Цивільного кодексу України, до Договору розрахунків внесено зміни шляхом підписання Додаткової угоди № 2, зокрема:
          - абзац другий пункту 1.1 Договору розрахунків сторони виклали у наступній редакції: Загальна сума, що підлягає сплаті за всіма сорока шістьма векселями на вимогу Сторони-1, становить: 45 844 910  грн (далі за текстом - сума заборгованості). У разі несплати Стороною-2 в повному обсязі суми заборгованості на вимогу Сторони-1 у строк, встановлений цим Договором, то сума заборгованості стає поточною заборгованістю Сторони-2 перед Стороною-1 за цим Договором;
          - пункт 1.4 Договору розрахунків сторони виклали у новій редакції: "В забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором Сторона-2 передасть Стороні-1 в іпотеку належні на праві власності Стороні-2 об`єкти нерухомого: майна (машиномісця) та нежилі приміщення (далі за текстом - іпотечне майно), в кількості та вартістю, узгодженими Сторонами додатково, з укладанням договорів іпотеки, за якими Сторона-1 буде іпотекодержателем, а Сторона-2 буде іпотекодавцем.
          У разі несплати Стороною-2 суми заборгованості у повному обсязі у строк, встановлений цим Договором, її може бути погашено Стороною-2 за рахунок іпотечного майна, а саме: Сторона-2 вправі вимагати від Сторони-1 зняти обтяження у вигляді іпотеки та заборони відчуження іпотечного майна з наступним його продажом за ринковими цінами.
          У разі непогашення суми заборгованості Стороною-2 в повному обсязі, у тому числі за рахунок продажу іпотечного майна в порядку, визначеному цим пунктом Договору, іпотечні договори, які укладено в забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором, вважаються чинними, а іпотека підлягає поновленню. У такому разі та з метою погашення суми заборгованості Стороною-2 Сторона-1 за згодою Сторони-2 може звернути стягнення на іпотечне майно";
          - сторони доповнили Договір розрахунків пунктом 3.3 наступного змісту: "Терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення суми заборгованості, пені, інфляційних втрат й 3% річних, встановлюються Сторонами тривалістю в 10 (десять) років (стаття 259 Цивільного кодексу України)";
          - виклали пункт 7.1 Договору розрахунків у новій редакції: "Цей Договір набирає чинності в день його підписання Сторонами та діє до повного виконання ними зобов`язань за Договором".
22.          Таким чином, 20.02.2015 кредитор й боржник визначили, що сума заборгованості, якщо не буде сплачена 03.02.2015, є поточною заборгованістю за Договором розрахунків останнього перед першим, а також встановили порядок й спосіб сплати грошових коштів по Договору розрахунків, збільшили термін позовної давності до 10-ти років, та встановили, що Договір розрахунків діє до повного виконання ними зобов`язань за Договором.
23.          Також, 11.03.2015 між кредитором та боржником укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким сторонами досягнуто згоди часткового погасити поточну заборгованість боржника по Договору розрахунків шляхом передачі у власність кредитора іпотечного майна - одного машиномісця в підземному паркінгу, яке знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, гараж 62, загальною площею          40       кв.м, вартістю 191 880 грн 09 коп.
24.          Отже, борг ТОВ "Мегаполіс ДКС" перед ТОВ "Альянс ВВ" за Договором про здійснення розрахунків № б/н від 04.08.2014, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими угодами від 22.12.2014 та 20.02.2015, та здійснення часткового розрахунку шляхом передачі у власність кредитора пререданого в іпотеку машиномісця, станом на дату подання заяви до суду становить 45 653 029 грн 91 коп.
25.          Керуючись пунктами 2.1.3, 3.2 та 3.3 Договору розрахунків, із змінами, внесеними додатковою угодою від 20.02.2015 № 2, статтями 259 та 625 ЦК України, кредитором на суму заборгованості за період з 04.02.2015 по 19.11.2020 нараховано пеню у загальному розмірі 87 944 024,87 грн, 3% річних у загальному розмірі 7 933 352,72 грн та інфляційні втрати у загальному розмірі 44 257 085,40 грн.
26.          Місцевим господарським судом було здійснено перерахунок пені та іфляційних втрат та встановлено, що належний до визнання розмір пені складає 71 785 856,20 грн, а інфляційних втрат складає 41 924 119,45 грн. Обґрунтованість здійсненого перерахунку учасниками справи не оспорювалася.

Розгляд справи судами.
27.          17.08.2021 ухвалою Господарського суду Запорізької області, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022, визнано кредиторські вимоги ТОВ "Альянс ВВ" у розмірі              95      510 502,08 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, пені у розмірі 71 785 856,20 грн з шостою чергою задоволення та 4 204 грн судового збору з першою чергою задоволення; решту заявлених кредиторських вимог у розмірі 18 491 134,62 грн відхилено.
28.          Судові рішення мотивовані невиконанням боржником умов Договору розрахунків від 04.08.20214.
          Крім того зазначено судами, що до спірних відносин не застосовано норми Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, оскільки сторони за взаємною згодою, до настання строку платежу за векселями, змінили зміст та підстави виникнення грошового зобов`язання боржника перед кредитором, а саме з зобов`язання за векселями на зобов`язання за цивільно-правовим договором, що не суперечить як нормам ЦК України, так і Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, який не містить заборон на зміну вексельного зобов`язання на інше, за згодою учасників відповідних правовідносин.
          Також судом апеляційної інстанції було вказано, що зобов`язаною особою за вищенаведеними векселями є лише боржник, а учасниками вексельних правовідносин лише боржник і кредитор, якими і було досягнуто згоди щодо новації вексельного зобов`язання, тобто така новація не стосується прав та обов`язків інших осіб.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ.
А.           Доводи особи, яка подала касаційну скаргу. 
29.          25.01.2022 (згідно з відміткою на поштовому конверті "Укрпошта Еспрес") Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 у справі № 908/1390/19, а справу цю направити для продовження розгляду до Господарського суду Запорізької області.
30.          Підставами касаційного оскарження судових рішень у справі                         №      908/1390/19 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" вказує пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України.
31.          Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 та ухвали Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 у справі № 908/1390/19, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 914/2441/15, у постанові Вищого господарського суду України від 04.02.2015 у справі № 5023/6820/11, а саме статті 70 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі, а також у постановах Верховного Суду від 20.03.2020 у справі № 910/2360/20, від 15.05.2018 у справі № 904/8714/17, від 22.05.2018 у справі                        №      904/8712/17, 22.05.2018 у справі № 904/8713/17, від 23.05.2018 у справі № 904/8710/17, від 23.05.2018 у справі № 904/8711/17, від 20.06.2018 у справі № 904/8715/17, від 31.10.2018 у справі № 904/9951/17. 
32.          Скаржник наполягає, що вимоги ТОВ "Альянс ВВ" до ТОВ "Мегаполіс ДКС" погашені із закінченням спеціальних строків, встановлених статтею 70 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, оскільки в силу вказаної норми закону сплив строк позовної давності (три роки з дати пред`явлення) щодо боргу за наданими ТОВ "Альянс ВВ" векселями.
33.          На думку скаржника, визнаючи кредиторські вимоги ТОВ "Альянс ВВ" в частині пені, суди першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень неправильно застосували норми матеріального права та не врахували відповідні висновки Верховного Суду стосовно застосування таких норм.
Б.          Розгляд заяви про відкладення розгляду справи.
34.          01.08.2022 до Верховного Суду від представника ТОВ "Мегатрейд 13" адвоката Тарасова С.О. надійшло клопотання, в якому наведено прохання визнати причину неявки у судове засідання 04.08.2022 поважною через надання правової допомоги в іншій справі у місті Харкові та відкласти розгляд справи на більш пізній термін.
35.          Присутні у судовому засіданні представники заперечили проти відкладення розгляду справи.
36.          Порадившись на місці, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання представника ТОВ "Мегатрейд 13" адвоката Тарасова С.О. про відкладення розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій.
А.             Щодо суті касаційної скарги.
37.          Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, розглянувши матеріали справи, здійснивши перевірку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав. 
38.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
39.          Суди першої та апеляційної інстанцій у цій справі дійшли висновку, що Договір про здійснення розрахунків від 04.08.2014 є самостійною підставою для визнання кредиторських вимог ТОВ "Альянс ВВ", який не визнаний судами недійсним. Тому, з урахуванням часткового погашення боргу перед кредитором згідно з Договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 11.03.2015, слід частково визнати кредиторські вимоги. 
40.          Судова колегія не погоджується з цими висновками судів з огляду на таке. 
41.          У цій справі кредитор - ТОВ "Альянс ВВ", наполягав, що у даному випадку мала місце новація, тобто заміна вексельного зобов`язання новим зобов`язанням, з чим погодилися і суди попередніх інстанцій.
42.          Однак, слід зазначити, що згідно з частиною другою статті 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).
43.          У даному випадку первісним зобов`язанням є вексельне зобов`язання.
44.          Вексель - це борговий цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю) (стаття 28 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки").
45.          У силу частини другої статті 195 ЦК України види цінних паперів та порядок їх обігу встановлюються законом.
46.          Згідно з пунктом 29 частини першої статті 2 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки)" обіг цінних паперів (далі - обіг) - це вчинення правочинів, пов`язаних з переходом прав на цінні папери і прав за цінними паперами, крім тих правочинів, однією із сторін яких є емітент або особа, яка видала неемісійний цінний папір.
47.          У відповідності до частини третьої статті 28 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов`язань та стягнення за векселями визначаються Законом України "Про обіг векселів в Україні".
48.          Згідно з преамбулою Закону України "Про обіг векселів в Україні" обіг векселів в Україні полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов`язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів.
49.          Таким чином, за загальним змістом наведених вище нормативно-правових актів, вексельне зобов`язання пов`язується з наявністю в обігу векселя як цінного паперу.
50.          Необхідно зауважити, що зобов`язання сплатити за векселем припиняється виконанням, тобто сплатою зобов`язаною особою суми вексельного боргу (стаття 599 ЦК). Разом з тим, зобов`язання, яке випливає з векселя, може бути припинене з інших підстав, передбачених главою 50 ЦК України, зокрема шляхом передання відступного за згодою між вексельними кредитором і боржником (стаття 600 ЦК), зарахування зустрічної грошової вимоги (статті 601-603 ЦК). Такі способи припинення вексельного зобов`язання породжують ті самі наслідки, що й оплата за векселем (п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 № 5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів").
51.          При цьому діючим законодавством не передбачено заборони припинення вексельного зобов`язання новацією, що узгоджується з основними засадами цивільно-правового обороту в України. 
52.          Водночас Верховний Суд зауважує, що згідно з частиною другою статті 604 ЦКУ у силу новації здійснюється саме припинення первісного зобов`язання. 
53.          У даному випадку, з огляду на сутність первісного зобов`язання як вексельного, обіговий характер векселя як цінного паперу, у силу новації саме вексельного зобов`язання має припинитися обіг векселя, а між сторонами вексельних зобов`язань має виникнути нове зобов`язання, яке суд, у силу функцій суду на стадії виявлення кредиторських вимог, заявлених у ліквідаційній процедурі у межах справи про банкрутство, має кваліфікувати у розрізі сторін, предмету та строку виконання.
54.          У даному випадку суди, кваліфікувавши Договір від 04.08.2014 як новацію, дійшли лише висновку, що така новація не стосується прав та обов`язків інших осіб.
55.          Але Верховний Суд не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
56.          У цьому випадку мова йде про розгляд судом кредиторських вимог, заявлених на стадії ліквідаційної процедури, у межах справи про банкрутство.
57.          Таким чином новація у даному випадку потребує від суду встановлення всіх ознак господарського зобов`язання задля забезпечення права інших кредиторів висунути свої заперечення щодо суті наявних між боржником та кредитором зобов`язань, їх розміру, а також позовної давності. Близький за сутністю висновок, але щодо повноважень кредиторів на стадії попереднього засідання господарського суду, міститься у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15.
58.          Встановлення ознак реальності оновленого зобов`язання у даному випадку є неможливим без встановлення наявності невиконаного зобов`язання, яке припиняється набранням чинності договором новації.
59.          Тож суду, з огляду на його функцію саме на стадії виявлення кредиторських вимог у справі, заявлених на стадії ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, слід дослідити спірні векселі або встановити їх місцезнаходження на предмет встановлення обсягу зобов`язання за ними, дати платежу тощо або констатувати неможливість дослідження таких векселів як доказів.
60.          Обов`язковим методом дослідження первинного обсягу зобов`язань, що витікають з векселя, є безпосереднє дослідження векселя судом, що кореспондується з частиною першою статті 86 ГПК України, якою встановлено засади безпосередності дослідження доказів судом.
61.          Відсутність встановлення обставин щодо місця знаходження векселів, змісту написів на них,  створює загрозу здвоєння зобов`язань боржника, коли до боржника будуть висунуті вимоги, як на підставі договору новації як самостійного господарського зобов`язання, так і на підставі наявних у обігу векселів.
62.          Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду вже робився висновок про те, що при розгляді справ, пов`язаних з обігом простих векселів, судам належить досліджувати у судовому засіданні оригінали цих цінних паперів, зважаючи на їх правову природу та обов`язковість реквізитів; встановлення ж судами обставин ненадання кредитором оригіналу векселя, як доказу заборгованості боржника перед кредитором, є підставою для відмови у визнанні спірних вимог як таких, що не підтверджені належними доказами у справі  (постанова Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 910/772/19).
63.          Тож у даному випадку договір новації також слід розглядати крізь призму виведення з обігу векселів, зобов`язання по яких піддаються новації зі встановленням всіх ознак наявного зобов`язання з векселів (первісного зобов`язання).
64.          При цьому, вирішуючи питання процедури виведення з обігу векселів, доцільно керуватися по аналогії до процедури пред`явлення векселів до оплати шляхом передачі їх оригіналів векселедавцеві (постанови Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 920/12/18, від 26.06.2019 у справі № 904/66/18).
65.          Посилання судів попередніх інстанцій на статтю 204 ЦК України (принцип презумпції правочину) у даному випадку не є достатнім задля визнання кредиторських вимог у межах справи про банкрутство у зв`язку з таким.
66.          Приймаючи до уваги положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, зв`язаний принципами диспозитивності та змагальності сторін. Водночас у справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства (постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15, від 22.09.2021 у справі №  911/2043/20).
67.          Принцип судового контролю у межах справи про банкрутство має свої особливості, натомість, має бути наскрізним принципом, який розкривається на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство з різним ступенем інтенсивності у залежності від обставин конкретної справи.
68.          Водночас однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства (постанова судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20). 
69.          Тому, на думку Верховного Суду, принцип презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України) не суперечить можливості застосування судом у даній справі про банкрутство статті 228 ЦК України стосовно визнання правочину нікчемними як такого, що порушує публічний порядок, у випадку, якщо буде встановлено, що договір новації було укладено без наявності тих передумов (наявності непогашеного вексельного зобов`язання), з якими закон пов`язує саму можливість новації (наявність невиконаного первісного зобов`язання). 
70.          При цьому право суду щодо визнання нікчемним правочину/його частини із зазначенням про це у мотивувальній частині за відсутності самостійного позову випливає й з практики Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 № 916/3156/17). 
71.          Також Верховний Суд зауважує ще раз на необхідності кваліфікації оновленого зобов`язання. Тож суд першої інстанції, у випадку, якщо дійде висновку про чинність договору новації, має здійснити таку кваліфікацію, зокрема, як позикове зобов`язання як результат новації у силу статті 1053 ЦК України, або відокремити оновлене зобов`язання від позикового зобов`язання за статтею 1053 ЦКУ за певними ознаками. Проста лише констатація, що сторони договором новації надали боргу статус поточної заборгованості, не до кінця, на думку Верховного Суду, розкриває природу такої вимоги кредитора до боржника у справі про банкрутство.
72.          За таких обставин, Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги стосовно того, що для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення у цій справі важливим є розгляд питання позовної давності у вексельному зобов`язанні, про яке йдеться у касаційній скарзі, натомість відповісти на поставлене скаржником питання можливо лише після вчинення відповідних процесуальних дій, про які описано вище (дослідження векселів тощо).
73.          Відносно безтоварності векселів, пені, підстав її нарахування, про що йдеться у поданій касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає, що правовий висновок з цього питання є наслідком встановлення обставин справи (підстав виникнення грошового зобов`язання кредитора до боржника), що має бути зроблено за результатами нового розгляду справи судом першої  інстанції.
74.          Підсумовуючи вищевикладене, касаційний суд зазначає, що завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").
75.          Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").
76.          Більш того, у визначенні справедливого судового розгляду справи не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станкевич проти Польщі").
77.          У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини "Хамідов проти Росії").
78.          Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
79.          Однак, ухвалені у цій справі судові рішення не можна визнати законними і обґрунтованими, оскільки судами допущено неповне з`ясування фактичних обставин, та не надано оцінки всім аргументам учасників справи.
Б.           Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
80.          У зв`язку з наведеним Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, знайшли своє підтвердження, а постанова Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 та ухвала Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 у справі                    №      908/1390/19 підлягають скасуванню, а справа № 908/1390/19 в частині розгляду вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс  ДКС" - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.
81.          Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги наведене, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, надати оцінку доводам і запереченням усіх учасників справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства. 
В.          Розподіл судових витрат.
82.          Виходячи з приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду у цій справі скасовано судові рішення, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області, то в цьому випадку касаційним судом справа по суті не вирішувалась, а тому і відсутні підстави для розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
          
П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" за вх. № 900/2022 задовольнити. 

2.          Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2022 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 у справі №  908/1390/19 скасувати, справу № 908/1390/19 в частині розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" передати на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

3.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Пєсков
Судді                                                                                                    В. Картере
          В. Погребняк