ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 травня 2022 року           справа №200/11538/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги адвоката Кушнеренка Євгена Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , Донецької обласної державної адміністрації на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 200/11538/21 (головуючий І інстанції Лазарєв В.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 рр. Донецької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                       В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 рр. Донецької обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі належним чином заповненої довідки про заробітну плату в зоні відчуження у 1986-1990 роках; зобов`язання видати довідку про заробітну плату в зоні відчуження у 1986-1990 роках, із заповненими графами: «населений пункт зони відчуження - с. Копачі Київської області; період - з 07.06.1986 року до 29.06.1986 року; місце роботи - Управління механізації №3 треста «Донбасбудмеханізація»; посада - водій; тарифна ставка - 0,60 крб; коефіцієнт - 4; в таблиці 1 довідки: графа дата - 06.1986 р.; зона небезпеки - 3; кількість днів - 13, кількість годин 156; денна (годинна) тарифна ставка -8,16 крб./1,36крб.; кратність - 4; доплата за роботу у надурочний час - 66 годин, 224,40 крб; доплата за роботу у вихідні та святкові дні - 24 годин, 130,56 крб.; всього - 350,96 крб.; в таблиці 2 довідки: графа збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 144,15 крб.; оплата праці за тарифними ставками за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 848,64 крб.; премії за діючими системами преміювання за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках - 509,18 крб. та 400 крб.; інші доплати та надбавки - 123,50 крб; сума -2376,43 крб.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2021 року  позов задоволено частково: 
-  визнано протиправними дії Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 рр. Донецької обласної державної адміністрації щодо відмови позивачу у видачі належним чином заповненої довідки про заробітну плату в зоні відчуження у 1986-1990 роках;
- зобов`язано Регіональну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників у зоні відчуження в 1986-1990 рр Донецької обласної державної адміністрації видати позивачу довідку про заробітну плату в зоні відчуження у 1986-1990 роках, із заповненими графами: «населений пункт зони відчуження - с. Копачі Київської області; період - з 07.06.1986 року до 29.06.1986 року; місце роботи - Управління механізації №3 треста «Донбасбудмеханізація»; посада - водій; тарифна ставка - 0,60 крб; в таблиці 1 довідки: графа дата - 06.1986 р.; зона небезпеки - 3; кількість днів - 13, кількість годин 156; денна (годинна) тарифна ставка - 8,16 крб./1,36 крб.; кратність - 4; доплата за роботу у надурочний час - 66 годин, 224,40 крб; доплата за роботу у вихідні та святкові дні - 24 годин, 130,56 крб.; всього - 354,96 крб.; в таблиці 2 довідки: оплата праці за тарифними ставками за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 848,64 крб., сума -969,69 крб.;
- в іншій частині позовних вимог – відмовлено;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 рр. Донецької обласної державної адміністрації на користь позивача судові витрати зі сплати правничої допомоги в сумі 3000 грн. (т. 2 а.с. 15-20).
Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення суду першої інстанції в частині висновків про зобов`язання вказати в довідці про коефіцієнт – 4, графа збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках – 509,18 крб. та 400 крб., інші доплати та надбавки – 123,50 крб.; в решті – рішення суду залишити без змін. Суд не оцінив доводи позивача про встановлення розміру премії постановю Ради міністрів УРСР та УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року. Апелянт вважає, що вказівки на розмір премії в нормативному документі досить, тому суд дійшов передчасного висновку про необхідність первинних документів. Щодо суми середнього збереженого заробітку позивача, вважає, що суд дійшов помилкових висновків, оскільки відповдіач ввів суд в оману. Щодо доказів виплати премії за роботу в зоні відчуження у розмірі 60% від збільшеної на 100% тарифної ставки, апелянт вважає такими доказами: табель, в якому вказані дні, години, сума, подорожні листи, документи на вантаж. 
Донецька обласна державна адміністрація не погодилася з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального, процесуального права. Апелянт вважає, що суд прийняв рішення про права та інтереси Донецької обласної державної адміністрації, яку не залучив в якості відповідача. Суд не звернув увагу на те, що Типове положення не передбачає оскарження рішення Регіональної комісії до суду. Суд, встановлюючи денну (годинну) тарифну ставку – 8,16 крб./1,36 крб., дійшов хибного висновку про можливість застосування кратності до тарифної ставки, підвищеної на 100%, не зважаючи на абз. 1 п. 1 постанови ЦК КПРС. Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156, згідно якого керівникам підприємств надавалося право здійснювати оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах з ліквідації наслдіків аварії на ЧАЕС, за підвищеними до 100% тарифними ставками. Тому відсутні підстави для підвищення всім працівникам тарифних ставок. Судом не враховано, що отримана заробітна плата 1017,15 крб. за червень 1986 року, включає не лише суму заробітної плати за 13 днів роботи в зоні відчуження, а також заробіну плату за дні роботи на основному підприємстві.
Ухвалами апеляційного суду від 29 грудня 2021 року, 16 лютого 2022 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні на 9 березня 2022 року. У зв`язку із запровадженням Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, воєнного стану через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації, а також, враховуючи наказ Голови Верховного Суду від 2 березня 2022 року №29/0/8-22 «Про встановлення особливого режиму роботи Верховного Суду в умовах воєнного стану», з метою забезпечення безперервності правосуддя, ця скарга розглядається у перший день можливості вчинення процесуальних дій.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційних скарг, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.
Згідно посвідчення позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1 категорії (т. 1 а.с. 12).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року по справі № 200/10227/20-а позов ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 рр. про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії – задоволено; визнано протиправними дії Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 рр. щодо відмови позивачу у видачі належним чином заповненої довідки про заробітну плату в зоні відчуження у 1986 - 1990 роках; зобов`язано Донецьку обласну державну адміністрацію в особі Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 рр. видати довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у встановленій формі, затвердженій наказом Мінсоцполітики від 12.10.2012 року № 644 із визначенням необхідних даних стосовно позивача, у тому числі: місце роботи, посада (професія), тарифна ставка (розцінка відрядна, оклад, посадовий оклад), коефіцієнт, зона небезпеки, кратність, денна тарифна ставка, збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках» з урахуванням висновків суду (т. 1 а.с. 22-29).
05.07.2021 року Регіональною комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 рр. видана довідка № 07/210-13 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках із заповненими графами: «населений пункт зони відчуження - с. Копачі Київської області; період - з 07.06.1986 року до 29.06.1986 року; місце роботи - Управління механізації №3 треста «Донбасбудмеханізація»; посада - водій; тарифна ставка - 0,60 крб; коефіцієнт - 4; в таблиці 1 довідки: графа дата - 06.1986 р.; зона небезпеки - 3; кількість днів - 13, кількість годин 156; денна (годинна) тарифна ставка - 0,68 крб.; кратність - 4; доплата за роботу у надурочний час - 66 годин, 112,20 крб; доплата за роботу у вихідні та святкові дні - 24 годин, 130,56 крб.; всього - 242,76 крб.; в таблиці 2 довідки: графа збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 121,05 крб.; оплата праці за тарифними ставками за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 424,32 крб.; премії за діючими системами преміювання за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках - ; інші доплати та надбавки - ; сума -788,13 крб. (а.с. 33-34).
Спірним питанням є видача довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках без зазначення показників збільшення тарифної ставки на 100%, премії за роботу в зоні відчуження у розмірі 60 % від збільшеної до 100% тарифної ставки, додаткової оплати праці в нічний час в розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи в нічний час, збереженого середнього заробітку за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 144,15 крб.
Основним нормативно-правовим актом, який регулює питання розгляду письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках є постанова Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року № 886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках», якою затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках (далі - Типове положення про комісії).
Згідно пункту 1 Типового положення про комісії, розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.
За пунктом 8 Типового положення про комісії, регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.
До заяви додаються копії: перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення (з пред`явленням оригіналів); архівної довідки про відсутність документів щодо оплати праці за ліквідованим підприємством, установою, організацією; особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) або довідки підприємства про фактично виплачену у 1986-1990 роках заробітну плату в зоні відчуження, у тому числі за її складовими, із зазначенням суми та дати виплати (за наявності); довідки про періоди несення служби (виконання робіт), виданої військовою частиною (підприємством) або Галузевим державним архівом Міноборони, довідки Галузевого державного архіву CБУ, довідки інших архівних установ та архівів територіальних органів центральних органів виконавчої влади, Міністерства оборони Російської Федерації, витягу із журналу обліку виїздів у зону відчуження, в яких зазначаються дні виїзду на об`єкти (в населені пункти) зони відчуження; документа, що підтверджує факт виконання робіт у зонах небезпеки зони відчуження, на об`єктах, місцевостях (населених пунктах) у 1986-1990 роках, визначених рішеннями Урядової комісії з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (за наявності); колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду - місяць, квартал тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника; табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження або шляхового листа (за наявності), що засвідчені печаткою (у разі наявності) підприємства, у складі якого виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якому зазначено час, фактично відпрацьований у зоні відчуження заявником.
Копії документів, які подаються заявником, засвідчуються в установленому порядку центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких зберігаються оригінали таких документів.
Копія перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення засвідчення не потребує.
Голова регіональної комісії в день надходження письмової заяви забезпечує надсилання до державного реєстратора запиту щодо надання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про підприємство, установу, організацію, з якого було відряджено (призвано на військові збори) заявника.
Згідно п. 9 Типового положення про комісії передбачено, що за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії.
За ч. 1 статті 54 Закон України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок № 1210) цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону № 796-XII. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
У разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження (пп. 3 п. 3 Порядку № 1210).
Пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період (п. 7 Порядку № 1210).
Згідно ст. 15 Закону № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).
За п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 2-1), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.
Згідно статті 41 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.
Після аварії на ЧАЕС 26.04.1986 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення з грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних документів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 № 964; постанова Ради Міністрів СРСР від 07.05.1986 № 524-156; розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 № 1031; постанова Ради Міністрів СРСР від 05.06.1986 № 655-195; постанова Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 № 207-7 та інші.
У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Постановою Ради Міністрів СРСР, Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 05.06.1986 № 665-195 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964.
Розпорядженнями Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткових фондів заробітної плати» дозволено керівникам міністерств і відомств, які брали участь у ліквідації аварії, за згодою представника урядової комісії проводити у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих на роботах у III, II, I зонах небезпеки у 5, 4, 3 кратному розмірах.
Оплата праці робітників і службовців, відряджених у зону Чорнобильської АЕС та призваних на військові збори, за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 (абзац 4 підпункту 1 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207/7), провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.
Згідно статті 3 Закону України «Про правонаступництво України» закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.
Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1). Вказаний Порядок містить перелік документів необхідних для призначення/перерахунку пенсій.
За п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 року № 886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках» до заяви про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника додаються копії особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами), колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду - місяць, квартал тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника; табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження.
Отже, підставою проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи (розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичну тривалість робочого дня і місця її виконання.
На підставі розрахункових документів відповідачем видана позивачу довідка про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 07/210-13 від 05.07.2021 року, в якій зазначено не всі складові, які фактично були отримані позивачем за роботу в зоні відчуження.
Як вбачається з копії архівної довідки, табелю виходу робітників за 06.1986 року, розрахункового листа за червень 1986 року позивачу виплачена заробітна плата за червень 1986 року у розмірі 1017,15 грн., що свідчить про застосування кратності до тарифної ставки, підвищеної на 100 % (т. 1 а.с. 76-78, 85).
Отже, відповідачем протиправно видано довідку без зазначення показників збільшення тарифної ставки на 100%.
Таким чином, позивач має право на отримання довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках із зазначенням в таблиці 1 довідки: доплата за роботу у надурочний час - 224,40 крб.; доплата за роботу у вихідні та святкові дні - 130,56 крб.; всього - 354,96 крб. (224,40 крб.+ 130,56 крб.); в таблиці 2 довідки: оплата праці за тарифними ставками за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 848,64 крб., сума -969,69 крб. (121,05 крб. + 848,64 крб. ).
Щодо незазначення у довідці про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках коефіцієнта 4, премії за роботу в зоні відчуження у розмірі 60 % від збільшеної до 100% тарифної ставки, суми премії у розмірі 400 крб., додаткової оплати праці в нічний час в розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи в нічний час.
Підставою проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи (розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичну тривалість робочого дня і місця її виконання.
Судом не встановлено, а сторонами не надано жодного доказу, що позивачу виплачувалась заробітна плата з коефіцієнтом 4, премія за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у розмірі у розмірі 400 крб. та  60 % від збільшеної до 100% тарифної ставки, додаткова оплата праці в нічний час в розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи в нічний час.
Такі документи, як копія архівної довідки, посвідчення про відрядження, архівне посвідчення на відрядження №623 від 07.06.1986 року, табель виходу робітників за 06.1986 року, розрахунковий лист за червень 1986 року не свідчать про отримання позивачем заробітної плати з коефіцієнтом 4, премії за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у розмірі у розмірі 400 крб. та 60 % від збільшеної до 100% тарифної ставки, додаткової оплати праці в нічний час в розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи в нічний час, а відтак не є належними та допустимими доказами таких виплат (а.с. 76-98).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача видати довідку із зазначенням коефіцієнту 4, суми премії у розмірі 400 крб. та у розмірі 60% додаткової оплати праці в нічний час в розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи в нічний час за відсутності первинних документів підприємства, що підтверджують встановлення таких складових заробітної плати.
Щодо зазначення в спірній довідці середнього заробітку у розмірі 121,05 крб.
За п. 4 постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43 для працівників, безпосередньо зайнятих на роботах з усунення наслідків аварії, у зоні іонізуючого випромінювання встановлюється: шестигодинний робочий день.
У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 16.01.1998 року № 01/-3/93-02-6 «Табель робочого часу за 1986-1990 роки для використання в практичній роботі» зазначено, що норма робочого часу при 6-ти годинному робочому дні у квітні 1986 року складала 26 робочих дні та у травні 1986 року 24 робочих дні.
Отже, відповідачем правомірно обраховано середній добовий заробіток позивача наступним чином: (224,02+179,70) /(26+24) = 8,07 крб/день * на кількість днів роботи у зоні відчуження: 8,07 крб. х 13 (робочі дні) + 8,07 крб. х 2 дні (вихідні дні) =121,05 крб.
Суд апеляційної інстанції відхиляє довід апеляційної скарги Донецької ОДА стосовно порушення порядку оскарження дій відповідача, оскільки згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Щодо інших доводів сторін, то суд відхиляє такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дії Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 рр. Донецької обласної державної адміністрації щодо відмови позивачу у видачі належним чином заповненої довідки про заробітну плату в зоні відчуження у 1986-1990 роках; зобов`язання Регіональну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників у зоні відчуження в 1986-1990 рр Донецької обласної державної адміністрації видати позивачу довідку про заробітну плату в зоні відчуження у 1986-1990 роках, із заповненими графами: «населений пункт зони відчуження - с. Копачі Київської області; період - з 07.06.1986 року до 29.06.1986 року; місце роботи - Управління механізації №3 треста «Донбасбудмеханізація»; посада - водій; тарифна ставка - 0,60 крб; в таблиці 1 довідки: графа дата - 06.1986 р.; зона небезпеки - 3; кількість днів - 13, кількість годин 156; денна (годинна) тарифна ставка - 8,16 крб./1,36 крб.; кратність - 4; доплата за роботу у надурочний час - 66 годин, 224,40 крб; доплата за роботу у вихідні та святкові дні - 24 годин, 130,56 крб.; всього - 354,96 крб.; в таблиці 2 довідки: оплата праці за тарифними ставками за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 848,64 крб., сума -969,69 крб.
Рішеня суду в частині розподілу судових витрат сторонами не оскаржене.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду відсутні. 
Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                          П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги адвоката Кушнеренка Євгена Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , Донецької обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 200/11538/21 за позовом ОСОБА_1 до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 рр. Донецької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 23 травня 2022 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           Е.Г. Казначеєв

                                                                                                  І.В. Сіваченко