ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року 
м. Київ

cправа №  903/452/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
позивача - Бондарчука Р. І. (у порядку самопредставництва), 
відповідача - Гаврилюк М. О. (у порядку самопредставництва),
третьої особи - Бурди Д. П. (адвокат), 
розглянув касаційну скаргу Луцької міської ради
на рішення Господарського суду Волинської області від 20.10.2021 (суддя Вороняк А. С.) та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 (судді: Олексюк Г. Є. - головуючий, Мельник О. В., Гудак  А.  В.) у справі
за позовом Луцької міської ради
до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,
про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування наказу, визнання недійсної додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1. У червні 2021 року Луцька міська рада (далі - Рада) звернулася до Господарського суду Волинської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (далі - ГУ Держеокадастру у Волинській області) про:
- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття наказу про передачу у власність Луцької міської територіальної громади, земельної ділянки площею 97,7389 га, кадастровий номер 0722884300:04:000:1820, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01), розташованої за межами населених пунктів Луцької міської територіальної громади Луцького району (колишня Одерадівська сільська рада) (далі - спірна земельна ділянка);
- зобов`язання відповідача прийняти наказ у порядку частини 1 статті 117 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) про передачу у власність Луцької міської територіальної громади спірної земельної ділянки та направити на адресу Ради акт приймання-передачі зазначеної земельної ділянки;
- визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держеокадастру у Волинській області від 22.03.2021 № 3-701/15-21-СГ про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки;
- визнання недійсною додаткової угоди від 23.03.2021 до договору оренди спірної земельної ділянки.
2. В обґрунтування позовних вимог Рада зазначає, що на виконання указу Президента України від 15.10.2020 № 449 "Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" (далі - Указ від 15.10.2020 № 449) і постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 "Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" (далі - постанова від 16.11.2020 № 1113), вимог статті 117 ЗК України ГУ Держгеокадастру у Волинській області зобов`язано було прийняти наказ про передачу у власність Луцької міської територіальної громади спірної земельної ділянки та направити на адресу Ради акт приймання-передачі зазначеної земельної ділянки. Невчинення відповідних дій позивач кваліфікує як противоправну бездіяльність відповідача. Також позивач зазначає, що оскаржуваний наказ та додаткова угода суперечить актам цивільного законодавства, а також інтересам Луцької міської територіальної громади та держави, оскільки встановлений зазначеним наказам та додатковою угодою розмір орендної палати, міг бути значно збільшеним у випадку проведення земельних торгів (аукціону) з продажу права оренди спірної земельної ділянки. Позивач звертає увагу на те, що якби спірну земельну ділянку було передано до комунальної власності Луцької міської територіальної громади та відповідно виставлено на торги у формі аукціону, то були би отримані значні кошти, які би значно перевищили 12 % від її нормативно-грошової оцінки, які б поповнили бюджет громади.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Господарського суду Волинської області від 20.10.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021, у задоволенні позову відмовлено.
4. Судові рішення мотивовано тим, що:
- доводи позивача про наявність безпідставної бездіяльності відповідача щодо передачі з державної власності у власність Луцької міської територіальної громади спірної земельної ділянки є безпідставними, оскільки спростовуються, зокрема, наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 11.12.2020 № 47-ОТГ, актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 11.12.2020;
- земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, у тому числі спірна земельна ділянка, в силу вимог Закону України від 28.04.2021 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин", який набрав чинності 27.05.2021 стали комунальною власністю, тому відповідач, на теперішній час, не має права здійснювати розпорядження спірною земельною ділянкою, що свідчить про неможливість задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти наказ про передачу у власність Луцької міської територіальної громади спірної земельної ділянки та направити на адресу Ради акт прийому-передачі земельної ділянки;
- в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідних органів щодо державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, та відмови у такій реєстрації;
- на момент винесення спірного наказу про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки ГУ Держгеокадастру у Волинській області було розпорядником земель державної власності, розташованих за межами населених пунктів сільськогосподарського призначення, а тому діяло в межах власної компетенції.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. У касаційній скарзі Рада просить рішення суду першої інстанції і постанову апеляційного суду скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема, питання застосування положень пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України у співвідношенні зі статті 117 ЗК України.
У касаційній скарзі позивач зазначає, що за відсутності наказу ГУ Держгеокадастру у Волинській області про передачу спірної земельної ділянки та акта її приймання-передачі, прийнятих у порядку статті 117 ЗК України, неможливо здійснити державну реєстрацію права комунальної власності.
Узагальнені доводи інших учасників справи
7. ГУ Держеокадастру у Волинській області (відповідач) і ОСОБА_1 (третя особа) у відзивах на касаційну скаргу просять відмовити в її задоволенні з мотивів, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.
Розгляд справи
8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Ради на рішення Господарського суду Волинської області від 20.10.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №  903/452/21; призначено розгляд справи у судовому засіданні на 05.07.2022.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
9. 18.06.2014 між ГУ Держземагенства у Волинській області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого:
- орендодавець згідно з наказом ГУ Держземагенства у Волинській області від 18.06.2014 №3-143/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номером 0722884300:04:00:000:1820, сільськогосподарського призначення для створення та ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів Одерадівської сільської ради Луцького району Волинської області (пункт 1);
- в оренду передається земельна ділянка площею 97,7389 га, у тому числі рілля 97,7389 га (пункт 2).
- нормативна грошова оцінка становить 3 163 105,22 грн (пункт 5).
- договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8).
10. Договір зареєстровано в Державному реєстрі 27.06.2014, що підтверджується інформацією з Державних реєстрів від 31.05.2021.
11. 25.07.2014 ОСОБА_1 зареєстрував Фермерське господарство "Ранок Плюс", що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
12. ОСОБА_1 направив відповідачу заяву від 19.03.2021, в якій просив продовжити договір оренди спірної земельної ділянки.
13. Наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області "Про поновлення договору оренди земельної ділянки" від 22.03.2021 № 3-701/15-21-СГ поновлено договір оренди землі від 18.06.2014, укладений між ГУ Держземагенства у Волинській області та ОСОБА_1 , предметом якого є спірна земельна ділянка. Пункти 5, 9 договору викладено у такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 03.03.2021 становить 3 476 097,71 грн і підлягає щорічній індексації"; "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить 417 131,72 грн в рік". Додано п. 8.1 "договір поновлено на новий строк 7 років".
14. 23.03.2021 між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру у Волинській області укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 18.06.2014, якою сторони поновили договір оренди землі від 18.06.2014 та внесли зміни до пунктів 5, 9 договору виклавши їх в такій редакції:
- нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 03.03.2021 становить 3 476 097,71 грн і підлягає щорічній індексації (пункт 5);
- орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить 417 131,72 грн в рік (пункт 9);
- договір поновлено на новий строк 7 років (пункт 8.1).
15. Пунктом 1 наказу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру "Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності" від 17.11.2020 №  485 визначено керівникам головних управлінь Держгеокадастру в областях передати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 ЗК України з 17.11.2020.
16. Як встановлено судами, в результаті інвентаризації серед інших було сформовано спірну земельну ділянку.
17. Наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 11.12.2020 № 47-ОТГ передано Луцькій територіальній громаді в особі Ради у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 594,4057 га (у тому числі спірну земельну ділянку) та згідно з актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність.
18. 11.12.2020 ГУ Держгеокадастру у Волинській області складено акт № 47-ОТГ приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність.
19. ГУ Держгеокадастру Волинській області на підставі частини 1 статті 117 ЗК України направило на адресу Ради наказ від 11.12.2020 № 47-ОТГ та акт приймання-передачі від 11.12.2020 № 47-ОТГ, що містив перелік земельних ділянок, зокрема до акта було включено спірну земельну ділянку.
20. Рада у листах-відповідях від 24.12.2020 № 1.1-30/5847/2020, від 26.01.2021 № 1.1-30/407/2021, від 29.04.2021 № 1.1-30/2265/2021 повідомила ГУ Держгеокадастру у Волинській області, що в процесі вивчення та опрацювання переліку визначених у наказі від 11.12.2020 та акті приймання-передачі земельних ділянок загальною площею 594,4057 га, які планується передати з державної у комунальну власність, виявлено суттєві недоліки та неточності у земельних ділянках сільськогосподарського призначення, зокрема, повністю відсутня інформація щодо земельних ділянок, які плануються передати в комунальну власність колишної Княгининівської ОТГ та Прилуцького старостинського округу; на території колишньої Заборолівської ОТГ та Жидичиської ОТГ є земельні ділянки, які не включені до акта приймання-передачі; у перелік включені земельні ділянки, які перебувають у приватній власності, які відсутні в Державному земельному кадастрі України та Публічній кадастровій карті України та на яких розміщені об`єкти нерухомого майна.
21. Зауваження щодо спірної земельної ділянки у позивача були відсутні. Будь-яких неточностей щодо саме спірної земельної ділянки площею в обґрунтуванні позовної заяви позивачем не наведено.
22. Листами від 15.12.2020 № 18-3-0.32-8401/2-20, від 23.12.2020 № 18-3-0.32-8644/2-20 ГУ Держгеокадастру у Волинській області інформувало Раду про визначення дати підписання акта приймання-передачі земельних ділянок, опрацювання недоліків при формуванні переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які будуть включені до акта приймання-передачі.
Позиція Верховного Суду
23. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається, з огляду на таке. 
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України
25. Так, згідно з пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
26. Зміст зазначеної процесуальної норми свідчить про те, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
27. Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
28. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача і зобов`язання його прийняти наказ про передачу у власність позивача спірної земельної ділянки та направити позивачу акт приймання-передачі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що доводи позивача про наявність бездіяльності відповідача щодо передачі з державної у комунальну власність цієї земельної ділянки спростовуються матеріалами справи, зокрема, наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 11.12.2020 № 47-ОТГ, актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 11.12.2020).
29. Окрім того, суди вказали, що відповідно до пункту 24 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України, зокрема, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, визначених у цьому пункті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.
30. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржник посилається на відсутність висновку щодо питання застосування пункту 24 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України та зазначає, що для проведення реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку відповідачу необхідно прийняти відповідний наказ про передачу земельної ділянки з державної у комунальну власність та направити позивачу акт приймання-передачі, що врегульовано положеннями статті 117 ЗК України, а інакше, на думку позивача, він позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права комунальної власності.
31. Зі встановлених у цій справі судами фактичних обставин вбачається, що позивач не довів бездіяльність відповідача в частині виконання приписів статті 117 ЗК України щодо прийняття відповідного наказу і акта приймання-передачі, зокрема, про передачу спірної земельної ділянки із державної у комунальну власність, зауважень щодо відомостей, що містяться в акті приймання-передачі від 11.12.2020 про спірну земельну ділянку позивач ані відповідачу, ані судам попередніх інстанцій не надав.
32. Разом з тим, доказів звернення до державного реєстратора щодо реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку в порядку пункту 24 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України та доказів неможливості проведення такої державної реєстрації з будь-яких підстав позивач не надав і судами відповідних обставин не встановлено.
33. Наведене у сукупності свідчить, що скаржник не довів необхідності формування Верховним Судом відповідного висновку, про який зазначено у пункті 6 цієї постанови. Доводи скаржника в цій частині свідчать про незгоду останнього зі встановленими у справі фактичними обставинами, а також з висновками судів попередніх інстанцій, що стали підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, про недоведення позивачем наявності його порушеного права та/або охоронюваного законом інтересу. Проте відповідні доводи не є належним обґрунтуванням необхідності формування Верховним Судом висновку щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
Висновки Верховного Суду
34. Згідно зі статтею 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 300 цього Кодексу суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
35. Відповідно до положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
36. Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник, в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і порушення норм процесуального права як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень у справі.
За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Ради залишити без задоволення, а оскаржувані постанову апеляційного господарського суду і рішення місцевого господарського суду - без змін.
Розподіл судових витрат
37. Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК України необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Луцької міської ради залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Волинської області від 20.10.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021 у справі №  903/452/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                Ю. Я. Чумак
Судді                                                                                          Т. Б. Дроботова
                                                                                          
                                                                                                            Н. О. Багай