Справа № 161/19772/20  Провадження №33/802/1/22 	Головуючий у 1 інстанції:Плахтій І. Б. 	
Категорія:ст.124 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука О.В., заінтересованої особи (інший учасник ДТП) ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору. 
Так,  ОСОБА_1  визнаний винним за те, що він 14 квітня 2020 року об 13 год. 00 хв. на а/д «Жидачів-Миколаїв-Львів» в с.Дем?янка-Наддністрянська Жидачівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки "Opel Ascona", номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою на дорозі із двохстороннім рухом, здійснив виїзд на смуху зустрічного руху внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Citroen Jamper", номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, у зв`язку з чим транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.п.1.3, 2.3 «б» і «д», 11.3 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Лавренчук О.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм закону, просить її скасувати як незаконну та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Вказує, що суд першої інстанції взагалі не повідомивши його ( ОСОБА_4 ) та його довірителя ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи, розглянув її у їх відсутність, чим порушив право останнього за захист, яке передбачено законодавством. У зв`язку з цим, суд першої інстанції позбавив ОСОБА_1 надати свої пояснення з приводу інкримінованого йому правопорушення та відповідно побудував своє судове рішення лише на доказах заінтересованої сторони, тобто суб`єкта, який складав адміністративні матеріали. При цьому, судом не було допитано жодного свідка, пояснення яких додано до матеріалів справи, а також не досліджено ні фото, ані відеозапису. А тому, вважає, що постановлення судового рішення відбулось без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, за відсутності сторони захисту, що фактично свідчить про безперечне порушення права на доступ до правосуддя.
Крім того, апелянт у поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки він пропущений з поважних на те причин. Зокрема, зазначає про те, що суд жодним чином не повідомляв сторону захисту ( ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ) про час і дату розгляду справи та постановив судове рішення, про існування якого він дізнався лише 26.01.2021 року із сайту Луцького міськрайонного суду, на якому слідкував за рухом справи внаслідок тривало ненадходження судового повідомлення про дату розгляду справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 - Лавренчука О.В., який скаргу підтримав з підстав викладених у ній, заінтересовану особу ОСОБА_2 , який скаргу вважав безпідставною, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Апеляційний вважає, що слід врахувати доводи апелянта та поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, він пропущений з поважних на те причин.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Згідно із ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Дані вимоги Закону в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи дотримані не були.
В оскаржуваній постанові від 13.01.2021 року суддя вказав, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, вперше справу до розгляду було призначено на 22.12.2020 року, однак її розгляд було відкладено через подання захисником клопотання про перенесення судового розгляду з поважних причин.
Після цього, як вбачається з матеріалів справи, жодних судових повідомлень або ж повісток на адресу ОСОБА_1 та його захисника Лавренчука О.В. судом надіслано не було.
При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів про отримання ОСОБА_1 або його захисником відправлених їм судом повідомлень або судових повісток про виклик до суду. 
В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - Лавренчук О.В. пояснив, що вони не були належним чином повідомлені про розгляд справи. При цьому, вони знаючи про те, що в суді перебуває справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 чекали повідомлення про час та дату її розгляду, однак жодних повідомлень з цього приводу не отримували. В ході моніторингу сайту Луцького міськрайонного суду, 26.01.2021 року захисник дізнався про судове рішення щодо ОСОБА_1 , судом постановлено було 13.01.2021 року. 
Місцевий суд 13 січня 2021 року розглянув справу у їх відсутності на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.
З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а у її відсутності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 та його захисник Лавренчук О.В. не були присутні під час розгляду справи в суді першої інстанції, даних про надіслання їм та отримання ними судових повісток в матеріалах справи немає, а тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був позбавлений передбаченого законодавством права на захист. 
Оскільки суддя першої інстанції при розгляді справи порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст.268 КУпАП, тобто допустив порушення норм процесуального права, то оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.
Сторона захисту вказує про те, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного. 
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №526885 від 23.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.1.3, 2.3 "б", "д" та 11.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.
Пунктами 1.3, 2.3 "б" та "д" та 11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний : бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;  не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).
У відповідності до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №526885 від 23.11.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 інкримінується порушення п.1.3, 2.3 "б", "д" та 11.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП;
- постановою про закриття кримінального провадження від 04.11.2020 року у зв`язку з відсутністю в діянні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, якою фактично встановлено факт ДТП за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
- протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 23.11.2020 року із схемою, в якій, окрім іншого зафіксовані напрямок руху транспортних засобів, місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів після ДТП, характер механічних пошкоджень транспортних засобів, дорожнє покриття, а також сліди шин. В цьому протоколі (п.19) зафіксовано тормозний шлях автомобіля марки "Opel Ascona", номерний знак НОМЕР_1 , а саме: лівого колеса довжиною сліду 10,5 м, а правого - 19,0 м.
- письмовими поясненнями учасників ДТП;
Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується і висновком експертизи №8875 від 11.05.2022 року, проведеної Волинським відділення Львівського НДІСЕ МЮУ на підставі судового рішення. У цьому висновку окрім іншого, зазначено, що при наданих судом матеріалах, з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля марки " Opel Ascona", номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимогам п.12.1 ПДР України та вимогам дорожньої розмітки 1.1 знаходяться в причинному зв`язку з виникнення ДТП.
Як вбачається із вказаного висновку, він складений старшим судовим експертом відділу інженерно-технічних досліджень Волинського відділення НДІСЕ Кшановським С.І., який має вищу технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста, другий клас судового експерта, кваліфікацію судового експерта по спеціальностях: 10.1 "Дослідження обставин і механізму ДТП"; 10.4 "Трасологічні дослідження"; 12.2 "Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку завданого власнику колісного транспортного засобу", а також стаж експертної роботи з 2003 року. Крім того, експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.ст.384, 385 КК України.
Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає будь-яких обґрунтованих сумнівів у правдивості висновку експерта, а також вважає, що він є цілком зрозумілим та додаткового роз`яснення не потребує. 
Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 та відповідно пошкодженням транспортних засобів. 
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють картину події, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення ним Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Не заслуговують на увагу суду доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що зіткнення транспортних засобів відбулось саме з вини іншого учасника ДТП - водія автомобіля марки "Сітроен Джампер" ОСОБА_2 , який на їх думку виїхав на зустрічну смугу руху в якій рухався ОСОБА_1 , оскільки, як вбачається із схеми в протоколі огляду ДТП, довжина сліду залишеного автомобілем марки "Опель Аскона" під керуванням ОСОБА_1 становить: ліве колесо -10,5 м, а праве - 19,0 м, та фактично закінчується на зустрічній смузі руху, по якій рухався водій ОСОБА_2 .
Таким чином, вищенаведені та усі інші твердження сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та були наведені в ході апеляційного розгляду, не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
За ч.7 ст.38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 вчинене було 14.04.2020 року, а постанова про закриття кримінального провадження по факту ДТП постановлена слідчим 04.11.2020 року.
Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом - 24.06.2022 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.7 ст.38 КУпАП, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
       На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст.38, 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Лавренчуку Олександру Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2021 року в даній справі.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича задовольнити частково.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2021 року в даній справі скасувати та прийняти нову постанову.
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                В.А. Подолюк