УХВАЛА
м. Київ

28 червня 2022 року 
справа №9901/45/21
адміністративне провадження №П/9901/45/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф.
суддів: Бившевої Л. І., Гончарової І. А., Олендера І. Я.,  Хохуляка В. В.,
за участю секретаря судового засідання Статілко Ю. С.,
представника позивача - не з`явився,
представника відповідача - Пантюхової Л. Р. в порядку самопредставництва,
представника Ради національної безпеки і оборони України - не з`явився,
представника Служби безпеки України - не з`явився,
представника Верховної Ради України - Лаптієва А. М. в порядку самопредставництва,
розглянула в судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Служби безпеки України про зупинення провадження у справі № 9901/45/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ» до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, Верховна Рада України, про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 2 лютого 2021 року №43/2021 в частині,

УСТАНОВИЛА:
26 лютого 2021 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ» до Президента України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, Верховна Рада України, про визнання протиправним та нечинним Указу Президента України від 2 лютого 2021 року №43/2021 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме пункту 2 додатку №2, відповідно до якого застосовано санкції до позивача - ТОВ «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ».
19 травня 2022 року суд направив учасникам справи повістки про виклик на судове засідання 13 червня 2022 року об 11:00.
13 червня 2022 року розгляд справи відкладено на 28 червня 2022 року о 12:00.
31 травня 2022 року від представника Служби безпеки України до Верховного Суду надійшла заява про зупинення провадження у справі № 9901/45/21 до закінчення чи скасування дії воєнного стану.
На обґрунтування вказаної заяви представник скаржника зазначив, що відповідно до пункту 1 та пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Пунктом 2 Указу постановлено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
У подальшому Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022 та від 17 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжувався ще на 150 діб та відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» діє до 23 серпня 2022 року.
Служба безпеки України, пославшись на пункт 5 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), статтю 24 Закону України «Про Службу безпеки України», яка визначає обов`язки СБУ, статтю 17 Закону України «Про основи національного супротиву», пояснює, що особовий склад СБУ (керівники, оперативні співробітники, співробітники, які згідно з функціональними обов`язками здійснюють представництво та самопредставництво Служби безпеки України в судах, є військовослужбовцями та проходять військову службу) в умовах ведення військових дій в Україні, виконує завдання, визначені наведеними нормами (за пріоритетами захисту державного суверенітету та територіальної цілісності держави), а тому з об`єктивних причин відповідні співробітники, які здійснюють захист інтересів Служби безпеки України в судах обмежені в можливості безпосереднього прийняття участі у судових засіданнях на період дії воєнного стану.
Крім того, заявник звернув увагу на рекомендації Ради суддів України опубліковані  02 березня 2022 року щодо роботи суддів в умовах воєнного стану, а саме «виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документі, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану», а також на рекомендації Верховного Суду, опубліковані 04 березня 2022 року на офіційному веб-порталі щодо особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, за змістом яких учасникам справи, чиї справи, перебувають в провадженні суддів, які не припинили здійснювати правосуддя, рекомендовано подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що саме Служба безпеки України виступала ініціатором застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до позивача, а участь цього органу у справі забезпечує повне і всебічне з`ясування обставин у справі, заявник просить зупинити провадження у справі на підставі статей 44, 47, пункту 5 частини першої статті 236 КАС України до закінчення дії воєнного стану.
Проаналізувавши доводи представника Служби безпеки України, наведені у заяві, Верховний Суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у цій справі адміністративний суд повинен з`ясувати: 
- чи заявляє Служба безпеки України як третя особа самостійні вимоги щодо предмета спору;
- чи дійсно всі співробітники Служби безпеки України, які згідно з функціональними обов`язками здійснюють представництво та самопредставництво цього органу в судах, проходять військову службу і позбавлені можливості здійснювати захист інтересів Служби безпеки України в судах шляхом безпосереднього прийняття участі у судових засіданнях у приміщенні суду або шляхом відеоконференції;
- чи достатньо наданих третьою особою (Службою безпеки України) пояснень і доказів для встановлення фактів і обставин для вирішення цієї справи, в тому числі без участі цієї особи, не порушуючи її права.
Верховний Суд зазначає, що Служба безпеки України у цій справі є третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, явка представника Служби безпеки України в судове засідання у цій справі не визнавалася судом обов`язковою, а надані цим органом пояснення і докази є достатніми для встановлення фактів і обставин при вирішенні справи. Крім того, заявник не надав суду доказів того, що всі співробітники Служби безпеки України, які згідно з функціональними обов`язками здійснюють представництво та самопредставництво цього органу в судах, проходять військову службу, що унеможливлює належне представництво органу в суді.
Заява представника Служби безпеки України про зупинення провадження у справі не містить будь-яких мотивів на обґрунтування висновку про неможливість адміністративному суду самостійно встановити та оцінити коло обставин, які входять до предмета судового розгляду в цій справі.
Із наданих представником третьої особи обґрунтувань Верховний Суд не встановив необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 5 частини першої статті 236 КАС України.
З огляду на викладене заява Служби безпеки України про зупинення провадження в цій справі задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 236, 266 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви Служби безпеки України про зупинення провадження у справі № 9901/45/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ФОРМАТ ТВ» до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, Верховна Рада України, про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 2 лютого 2021 року №43/2021 в частині.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                               Р. Ф. Ханова
Судді                                                                                                    Л. І. Бившева
                                                                                                    І. А. Гончарова
                                                                                                    І. Я. Олендер
                                                                                                    В. В. Хохуляк