ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 755/15062/15-а                                                           Суддя (судді) першої інстанції: Галаган В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 травня 2022 року                                                                                            м. Киї                    Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                   Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                       Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
                              
          розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 08 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Києва про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення утриманих сум та компенсації,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Києва про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення утриманих сум та компенсації.
Постановою Дніпровського районного суду м. Київ від  27 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні позову. 
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного від 23 вересня 2015 року апеляційну скаргу позивача - залишено без задоволення, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року - залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 листопада 2015 року відмовлено у відкритті касаційного адміністративного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року.
У грудні 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року за виключними обставинами.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 08 грудня 2021 року заяву  позивача про перегляд постанови суду за виключними обставинами - повернуто заявнику без розгляду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву про перегляд постанови.  
За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Положеннями п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 (справа № 808/1628/18, розглянута у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду) сформував правовий висновок щодо практичного застосування положень зазначеної норми КАС України. 
Зокрема Верховний суд зазначив, що положення пункту 1 частини п`ятої  статті 361 КАС України  містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.
Словосполучення "ще не виконане", яке вживається у пункті 1 частини п`ятої  статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України  не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення" про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством».
Окремо Суд зазначив, що не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої  статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.
В даному випадку позивача у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким позивачу у задоволенні позову відмовлено. 
З огляду на наведений вище правовий висновок правові підстави для задоволення заяви позивача в цьому випадку - відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.03.2021 у справі №520/10062/18.
Крім того зі змісту поданої позивачем заяви про перегляд постанови Дніпровського районного суду м. Київ від  27 серпня 2015 року за виключними обставинами вбачається, що останній, як на підставу для такого перегляду посилається на Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/у справі за конституційними поданнями 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу I Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання).
До заяви було додано клопотання про поновлення строку звернення до суду з даною заявою, яка обґрунтована тим, що дата оприлюднення вищезазначеного Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/у заявнику не відома.
Пунктом 1 частини першої  статті 363 КАС України  визначено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої  статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.
На підставі пункту 1 частини другої  статті 363 КАС України  з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої  статті 361 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Згідно положення ч. 4 ст. 366 КАС України, крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що звернення позивача із заявою про перегляд постанови суду від 27 серпня 2015 року за виключними обставинами  здійснено поза межами строку, встановленого п. 4 ч. 1 ст. 363 КАС України, тобто пропустивши тридцяти денний строк з дня офіційного оприлюднення рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/у, на яке заявник посилається як на підставу для перегляду постанови суду від 27 серпня 2015 року, що є підставою для залишення заяви без розгляду.
Крім того, звернення позивача із заявою здійснено після спливу трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Суд першої інстанції вірно відхилив доводи заявника про наявність підстав для  поновлення строку звернення із заявою про перегляд постанови суду за виключними обставинами з підстав необізнаності  останнього щодо дати оприлюднення рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/у, оскільки Законом України «Про Конституційний Суд України», який є публічним та перебуває у загальному доступі, визначено порядок та строк оприлюднення всіх актів Суду за результатами конституційного провадження, тобто не пізніше наступного робочого дня після їх ухвалення, тому необізнаність заявника щодо норм діючого законодавства не є поважною причиною пропуску заявником строку звернення до суду із досліджуваною заявою.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 08 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                 Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                  Н.М. Єгорова

                                                                                                    А.Ю. Коротких