ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4140/20                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                    Єгорової Н.М.,
суддів                                        Федотова І.В, Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столична Перспектива Плюс" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Столична Перспектива Плюс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИЛА :
У лютому 2020 року позивач - ТОВ "Столична Перспектива Плюс" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11 лютого 2020 року №02132615050101, №02142615050101, №02152615050101.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року в задоволені адміністративного позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що наявність у позивача належним чином формально оформлених податкових накладних не є беззаперечною підставою для формування податкового кредиту. Зауважив, що позивач не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували реальність (товарність) здійснення господарських операцій із ТОВ "Хайтек Компані", ТОВ "Остерс" та з ТОВ "Спец-Альянс Груп".
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ "Столична Перспектива Плюс" подало апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснення порушень процесуальних норм, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, на момент здійснення господарських операцій щодо жодного з контрагентів ТОВ "Столична Перспектива Плюс" не здійснювалося кримінальне провадження та не ухвалювалися вироки, по-друге, ні судом першої інстанції, ні податковим органом не досліджувалися первинні документи, надані як під час перевірки, так і до суду, по-третє, судом не враховано принцип персональної відповідальності платника податків.
У відзиві на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про неможливість реального виконання оформлених господарських операцій ТОВ "Столична Перспектива Плюс" з його контрагентами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 23 грудня 2019 року по 10 січня 2020 року Головним управлінням ДПС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Столична Перспектива Плюс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2019 року, валютного законодавства за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2019 року, з питань єдиного внеску на загальне обов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2019 року та іншого законодавства за відповідний період, за результатами якої складено акт перевірки від 23 січня 2020 року №27/26-15- 05-01-01/37593482.
В ході перевірки контролюючим органом встановлено неправомірність документального оформлення взаємовідносин ТОВ "Столична Перспектива Плюс" з контрагентами ТОВ "Спец-Альянс Груп", ТОВ "Хайтек Компані", ТОВ "Остерс".
Атом перевірки від 23 січня 2020 року №27/26-15- 05-01-01/37593482 встановлено порушення ТОВ "Столична Перспектива Плюс":
- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п. 5 Положення бухгалтерського обліку №11 "Зобов`язання" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20 (із змінами і доповненнями); п.5 Положення бухгалтерського обліку №15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290 (із змінами і доповненнями); п.6 Положення бухгалтерського обліку №16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248; п.1 ст.9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV"Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; п.1.2 ст. 1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704, товариством занижено податок на прибуток на загальну суму 330 002 грн., в тому числі: за 2017 рік - 328 472 грн., за 2018 рік 1530 гривень.
- п.44.1 ст.44, п. 187.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.5 п.198.6 ст. 198 п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, п.1 ст.9 Закону України від 16 липня 1999 року №996 - XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.1.2 ст.1, п.2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 товариством занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 156031 грн, в тому числі: за грудень 2017 року на суму 101019 грн., за січень 2018 року на суму 19685 грн., за квітень 2018 року на суму 33627 грн., за листопад 2018 року на суму 61 грн, за грудень 2018 року на суму 1639 грн.
- п.201.1 п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, ТОВ "Столична Перспектива Плюс" встановлено відсутність реєстрації податкових накладних на суму податкових зобов`язань у сумі 2842 грн.
- р.3 "Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 та п.п. "б" п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України щодо подання податкових розрахунків за формою №1-дф, 2-3 квартали з помилками.
На підставі акта перевірки від 23 січня 2020 року №27/26-15- 05-01-01/37593482 Головним управлінням ДПС у м. Києві 11 лютого 2020 року прийнято податкові повідомлення-рішення:
№02132615050101 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 495 003 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 330 002 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 165001 грн.
№00001400502 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 234 049 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 156 031 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 78 018 грн.
№02152615050101 про застосування штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 422 грн.
Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.
Відмовляючи в задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не спростовано належними та допустимими доказами факт реальної зміни матеріального та грошового стану контрагента, а первинні документи, які надані до суду, свідчать лише про факт оформлення господарської операції для заниження бази оподаткування позивача.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).
Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Підпунктом 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.
Платники податку на додану вартість, об`єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені розділом 5 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.
Платник податку для визначення об`єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.
Згідно з пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Відповідно до п.198.1. ст. 198 ПК України (в редакції на день здійснення господарських операцій) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.
Надаючи оцінку реальності вчинення господарських операцій між контрагентами, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, у перевіреному періоді позивач мав господарські відносини з ТОВ "Спец-Альянс Груп", ТОВ "Хайтек Компані" та ТОВ "Остерс".
Так, 04 грудня 2017 року між ТОВ "Столична Перспектива Плюс" (замовник) та ТОВ "Спец-Альянс Груп" (постачальник) укладено договір №04/12/17-ПР-С на виконання підрядних робіт, згідно якого підрядник бере на себе зобов`язання у відповідності до завдання та технічних умов наданих замовником та умов даного договору своїми силами, інструментами та механізмами та з використанням матеріалів замовника виконати комплекс підрядних з улаштування цегляної кладки та влаштування важких залізобетонних перемичок у житловому будинку №1 по об`єкту житловий комплекс з об`єктами соціально-побутового призначення в 11 мікрорайоні житлового масиву "Позняки" по вул. Дніпровська Набережна у Дарницькому районі м. Києва.
На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано копії договірної ціни, локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1, довідку про вартість робіт та витрат, акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року, підсумкову відомість ресурсів, акт прийому-передачі матеріалів, відомості витрачених ресурсів витрат замовника, податкові накладні, документи в підтвердження повноважень керівника ТОВ "Спец-Альянс Груп", ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 29 березня 2017 року №13-Л ТОВ "Спец-Альянс Груп".
Розрахунки між підприємствами здійснено в безготівковій формі на загальну суму 900  000,00 грн., згідно банківських виписок від 28 грудня 2017 року.
Також в ході перевірки встановлено, що ТОВ "Столична Перспектива Плюс" у періоді, що перевірявся, мало відносини з ТОВ "Хайтек Компані".
Так, 21 грудня 2017 року між ТОВ "Столична Перспектива Плюс" (покупець) та ТОВ "Хайтек Компані" (постачальник) укладено договір поставки №101, згідно якого згідно якого постачальник зобов`язується поставляти та передати у власність покупця продукцію, а покупець прийняти та оплатити продукцію в асортименті, кількості та за цінами, викладеними у додатках до договору.
На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано копії видаткових накладних від 21 грудня 2017 року №ПЛ-0001721, №ПЛ-0001722, № ПЛ-0001723, ПЛ-0001724, №ПЛ-0001725, №ПЛ-0001726, №ПЛ-0001727, №ПЛ-0001728, №ПЛ-0001729, від 29 грудня 2017 року №ПЛ-0001696, податкових накладних, рахунків на оплату, платіжні доручення, картки рахунку 631.
За роз`ясненнями позивача, придбані у ТОВ "Хайтек Компані" матеріали в подальшому реалізовувалися на замовлення ТОВ "Дипроінбуд" за умовами укладеного договору № 85ВР-2.1 від 28 лютого 2017 року, що підтверджується наступними документами: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2018 року; актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року, актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №4 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №5 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №6 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №7 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №8 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №9 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 10 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 11 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 12 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 13 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №14 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року.
Окрім того, 20 грудня 2017 року між ТОВ "Столична Перспектива Плюс" (покупець) та ТОВ "Остерс" (постачальник) укладено договір поставки №85, згідно якого постачальник зобов`язується поставляти та передати у власність покупця продукцію, а покупець прийняти та оплатити продукцію в асортименті, кількості та за цінами, викладеними у додатках до договору.
На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано копії видаткових накладних від 20 грудня 2017 року №ПЛ-0001730, №ПЛ-0001731, №ПЛ-0001732, №ПЛ-0001733, №ПЛ-0001734, №ПЛ-0001738, №ПЛ-0001735, №ПЛ-0001736, №ПЛ-0001737, від 27 грудня 2017 року №ПЛ-0001711, №ПЛ-0001712, від 29 грудня 2017 року №ПЛ-0001709, №ПЛ-0001710, податкових накладних, рахунків на оплату від 20 грудня 2017 року №ПЛ-282, №ПЛ-275, від 27 грудня 2017 року №ПЛ-269, від 29 грудня 2017 року №ПЛ-00280, платіжні доручення, картки рахунку 631.
За роз`ясненнями позивача, придбані у ТОВ "Остерс" матеріали в подальшому реалізовувалися на замовлення ТОВ "Дипроінбуд" за умовами укладеного договору  від 28 лютого 2017 року № 85ВР -2.1, що підтверджується наступними документами: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2018 року; актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року, актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №4 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №5 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №6 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №7 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №8 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №9 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 10 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 11 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 12 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 13 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №14 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі - Закон України №996-XIV).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
При цьому, варто звернути увагу, що одним із принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (ст. 4 Закону України №996-XIV). 
У відповідності до зазначеного принципу, неважливо яку операцію було оформлено документально, значення має виключно те, яка операція була здійснена фактично. Тобто, документальне оформлення операції, відмінної від тої, яка реально відбулася, не дає права особі обліковувати таку операцію, натомість обліку підлягає та операція, яка фактично відбулася.
Відповідно до ст. 1 Закону України №996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
З огляду на викладені норми первинний документ може бути підставою для бухгалтерського та податкового обліку виключно у разі фактичного здійснення тієї господарської операції, про яку він містить відомості. Тобто для бухгалтерського та податкового обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції.
Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.
Отже, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції, а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту та витрат позивача.
Згідно з інформаційними базами даних ГУ ДПС у м. Києві, а саме, ІС "Податковий блок" встановлено, що по ТОВ "Спец-Альянс Груп" заведена облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 14 травня 2018 року, орган ДПС, який виявив та відпрацював СФП - Київська ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, у результаті порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину, передбаченого ст. 205 Кримінального кодексу України - зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.
ГУ ДПС у м. Києві від СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві отримано протокол допиту гр. ОСОБА_1 , в якому він зазначив про непричетність до створення та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ "Спец-Альянс Груп".
У зв`язку з викладеним, контролюючим органом вказано про неможливість встановити, яким чином TOB "Спец-Альянс Груп" здійснювало поставку товару на адресу позивача. Натомість видаткові та податкові накладні не можуть бути взяті до уваги як первинні документи, що підтверджують проведення господарських операцій між TOB "Спец-Альянс Груп" та TOB "Столична Перспектива Плюс".
Що ж стосується пояснень про непричетність до реєстрацій та ведення фінансово-господарської діяльності керівника (головного бухгалтера) ТОВ "Хайтек Компані" гр. ОСОБА_2 та керівника (головного бухгалтера) ТОВ "Остерс" гр. ОСОБА_3 , які перебували на посаді на момент здійснення операцій, то колегія суддів звертає увагу на наступне.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Івано-Франківського міського суд Івано-Франківської області від 22 жовтня 2019 року у справі № 344/11749/19 встановлені наступні обставини:"…У травні 2017 року ОСОБА_4 та особи матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, діючи повторно, в складі організованої групи, не переслідуючи мети досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, вирішили придбати суб`єкт підприємницької діяльності - товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "Остерс" (код ЄДРПОУ 41230281) з метою прикриття незаконної діяльності шляхом отримання прав на вже зареєстрованого суб`єкта підприємницької діяльності та оформлення його на підставну особу. Так, у травні 2017 року особа матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, виконуючи свою роль, як член організованої групи, будучи знайомим із ОСОБА_3 , дізнався, що останній має бажання зареєструвати юридичну особу для здійснення підприємницької діяльності. У зв`язку з цим особа матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, згідно раніше розробленого плану, вирішив використати ОСОБА_3 шляхом оформлення на нього товариства з обмеженою відповідальністю "Остерс", а надалі разом з ОСОБА_4 та особою матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, провадити без його відома незаконну підприємницьку діяльність, що відповідно до статті 55-1 Господарського кодексу України є ознакою фіктивної діяльності суб`єкта господарювання… У той же час ОСОБА_3 , будучи формально засновником та директором ТОВ "Остерс", із моменту придбання товариства по теперішній час фактично господарську діяльність не здійснював, печаткою товариства, а також електронними цифровими підписами та ключами доступу до системи віддаленого доступу типу "клієнт-банк" не володів, а останні використовувалися ОСОБА_4 та особами матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, для оформлення неіснуючих угод, безпідставної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та перерахування безготівкових коштів з наступним переведенням їх у готівку. Так, ОСОБА_4 та особи матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, використовуючи печатку ТОВ "Остерс", а також електронні цифрові підписи печатки та керівника вказаного товариства, діючи в складі організованої групи та з метою прикриття незаконної діяльності, з травня 2017 року до квітня 2018 року надавали незаконні послуги реальним суб`єктам господарювання, у тому числі ТОВ "Столична перспектива плюс" (37593482), шляхом оформлення первинних бухгалтерських документів про безтоварні (неіснуючі) господарські операції, використовуючи які останні мали можливість ухилялися від сплати податків."
Як зазначено в ухвалі Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області від 22 жовтня 2019 року у справі № 344/11749/19:"…З цією метою особа матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження виконуючи свою роль, запропонувала ОСОБА_2 за грошову винагороду придбати та перереєструвати на його ім`я ТОВ "Хайтек Компані", стати його керівником та засновником, маючи на меті провадити разом із ОСОБА_4 та особою матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, без відома ОСОБА_2 незаконну підприємницьку діяльність, що відповідно до статті 55-1 Господарського кодексу України є ознакою фіктивної діяльності суб`єкта господарювання… Діючи у вказаний спосіб, ОСОБА_4 та особи матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, упродовж жовтня 2017 року - березня 2018 року, використовуючи печатку ТОВ "Хайтек Компані", а також електронні цифрові підписи печатки та керівника вказаного товариства, діючи з метою прикриття незаконної діяльності, надавали незаконні послуги реальним суб`єктам господарювання, у тому числі і ТОВ "Столична перспектива плюс" (код ЄДРПОУ 37593482), шляхом оформлення первинних бухгалтерських документів про безтоварні (неіснуючі) господарські операції, використовуючи які останні мали можливість ухилятися від сплати податків."
Вказаною ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 344/11749/19 кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.205, ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.2 ст.205 КК України закрито на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
У той же час, згідно із п.п 1, 2, 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження також закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення; встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Колегія суддів наголошує, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2019 року у справі № 344/11749/19 закрито кримінальне провадження не на підставі реабілітуючи обставин відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, а на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із тим, що набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Таким чином обставини, які зафіксовані в ухвалі в рамках кримінальної справи №344/11749/19 дають суду можливість дійти до однозначного висновку про не здійснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїх функцій (підписання документів, укладення договорів тощо та відсутність намірів реалізовувати повноваження), як керівників ТОВ "Хайтек Компані" та ТОВ "Остерс".
Водночас всі надані позивачем документи підписані зі сторони контрагентів TOB "Спец-Альянс Груп", ТОВ "Хайтек Компані" та ТОВ "Остерс" керівниками, які у свою чергу заперечують свою причетність до діяльності вказаних товариств.
Наведене у своїй сукупності свідчить про наявність обґрунтованих сумнівів щодо реальності спірних господарських операцій.
Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 05 березня 2012 року (справа № 21-421а11) податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.
Вказаний висновок неодноразово підтримувався також і Верховним Судом, зокрема у постанові від 02 квітня 2019 року по справі №809/189/16, у якій додатково вказано про те, що позивач взяв на себе ризик негативних наслідків у вигляді неможливості застосування податкової вигоди на підставі документів від спірного контрагента, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Нездійснення заходів з перевірки правоздатності контрагента є ризиком самого платника, а тому саме на нього покладаються негативні наслідки неналежної організації своєї господарської діяльності, зокрема у вигляді непідтвердження права на формування у податковому обліку податкового кредиту.
Суд апеляційної інстанції додатково наголошує, що наявність всіх необхідних реквізитів первинних документах, належна реєстрація контрагентів, правильний математичний розрахунок суми операцій, відсутність відомостей про відсутність контрагентів за місцезнаходженням тощо, безумовно не свідчить про правильність відображення позивачем у податковому обліку операцій, які зафіксовані у спірних документах, оскільки реальності здійснення таких операцій судом у ході апеляційного провадження не встановлено.
Саме лише документальне підтвердження, правильність документального оформлення певних операцій, не свідчить про правильність відображення таких операцій у податковому обліку. Одним із принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є превалювання сутності над формою, у відповідності до якого неважливо яку операцію було оформлено документально, значення має виключно те, яка операція була здійснена фактично. Тобто, документальне оформлення операції, відмінної від тої, яка реально відбулася, не дає права особі обліковувати таку операцію.
Колегія суддів звертає увагу, що у даній справі спірним є не так питання наявності чи відсутності певних первинних документів, а питання можливості підтвердження такими документами відомостей податкового обліку з огляду на обставини реальності чи нереальності господарських операцій, які зафіксовані у них.
У даному випадку, позивач надав документи, що відображають операції з постачання товару та надання послуг. Саме ці операції позивач і відобразив у податковому обліку. Водночас, у ході розгляду справи було встановлено, що ці операції не були реальними та оформлені лише документально, а тому позивач не мав права відображати саме такі операції в податковому обліку та враховувати їх при розрахунку податкового кредиту.
Також у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 826/11531/14 Верховний Суд України підкреслив, що сам факт того, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів не було постановлено вироків, не може спростовувати достовірність їх пояснень відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.
Така позиція узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в пункті 32 рішення про справі "Булвес АД" проти Болгарії", в якому ЄСПЛ погоджується з рішенням Суду ЄС в аналогічному Рішенні від 06.07.2006 у об`єднаних справах C-439/04 і C-440/04 Аксель Кіттель проти Уряду Бельгії (C-439/04) і Уряд Бельгії проти Реколта Рісайклінг СПРЛ (C-440/04):"<...> коли на основі об`єктивних факторів було встановлено, що товар поставляється особі зі статусом платника податків, яка знала чи повинна була знати про те, що купуючи товар, вона приймає участь в операції, пов`язаній з обманним уникненням сплати ПДВ, національний суд відмовляє такій особі у податковому кредиті".
Практика Європейського суду з прав людини говорить про те, що у випадку зловживання з боку певної фізичної або юридичної особи, вони (Держави-члени Конвенції) можуть вжити відповідних заходів з метою запобігти, зупинити або покарати за такі зловживання. Таким чином позбавлення особи права на податковий кредит у зв`язку з виявленими зловживаннями зі сплати ПДВ є можливим та відповідає практиці ЕСПЛ.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 804/11607/13-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 818/920/17, від 13 лютого 2018 року у справі № 820/1975/17.
Відтак, з урахуванням наведених доказів у своїй сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав стверджувати про реальність та товарність господарських операцій між вказаними суб`єктами господарювання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність висновків контролюючого органу викладених в акті перевірки.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столична Перспектива Плюс" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Н.М. Єгорова 
Судді                                                                                          І.В. Федотов
                                                                                                    Є.В. Чаку