ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" липня 2022 р.                                                   Справа №926/1957/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                                                    Бонк Т.Б.,
Суддів                                                                                          Зварич О.В.,
                                                                                                    Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Кострик К.,
представники сторін:
позивача: не з`явився,
відповідача: адвоката Герегової Н.І.,
розглянувши апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю “Чернівці поліхімбуд”  від 25.02.2022 (вх. суду від 04.03.2022 №01-05/636/22),
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2022, повний текст рішення складено 11.02.2022  та додаткове рішення від 23.02.2022 (суддя Гончарук О.В., м. Чернівці),
у справі № 926/1957/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Мальва і Ко”, м.Чернівці
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Чернівці поліхімбуд”, м.Чернівці
про визнання права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності 
                                        В С Т А Н О В И В:   
          
          Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
          У серпні 2020року ТОВ «Мальва і Ко» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до ТОВ «Чернівці поліхімбуд» про:
- визнання права власності на нерухоме майно- будівлю фарбувально –оздоблювального цеху, літ.Т, що знаходиться  на вул. Севастопольскій,36Ї, загальною площею 6529,60 кв.м(реєстраційний номер майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1549334);
- скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно  будівлю-фарбувально оздоблюваного цеху, літ.  Т, що знаходиться за адресою: на вул. Севастопольскій,36Ї, загальною площею 6529,60 кв.м (реєстраційний номер майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1549334), за ТОВ «Чернівці поліхімбуд».
          Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ «ТОВ «Мальва і Ко» є одним із засновників ТОВ «Чернівці поліхімбуд», частка якого у статутному капіталі товариства становить 30%.  Відповідно до п.7.1 статуту відповідача товариство є власником майна, яка передане йому у власність учасником, а згідно з п.7.5 статуту у випадку передачі учасником майна товариству тільки в користування розмір внеску визначається, виходячи з орендної плати за користування цим майном. 
          Позивач вказує, що 07.02.2008 загальними зборами ТОВ «Мальва і Ко» прийнято рішення, оформлене протоколом №24, про внесення до статутного фонду відповідача  і передачі на його баланс нерухомого майна - будівлю-фарбувально оздоблюваного цеху, літ.  Т, що знаходиться за адресою: на вул. Севастопольскій,36Ї, а 08.02.20208 представники ТОВ «Мальва і Ко» та ТОВ «Чернівці поліхімбуд» підписали акт здавання-приймання зазначеного нерухомого майна як внесок у статутний фонд відповідача. В подальшому, 21.03.2008 ТОВ «Чернівці поліхімбуд» зареєструвало  право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.
          Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки спірна будівля передавалась відповідачу тільки в користування, а перебування майна на балансі товариства не є безспірною ознакою його права власності. При цьому, жодних рішень, визначених пунктами 8.1.2,8.1.3  статуту,  про склад і порядок передачі внесків, ні про затвердження грошової оцінки вкладу позивача загальними зборами ТОВ «Чернівці поліхімбуд» не приймались.

          Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21.12.2020, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021, у позові відмовлено.
          Відмовляючи у задоволенні позову суди виходили з того, що відповідно до положень статуту товариства, рішення зборів засновників ТОВ “Мальва і Ко”, оформленого протоколом №24 від 07.02.2008, та акта здавання-приймання від 08.02.2008, спірне нерухоме майно передано до статутного фонду відповідача як вклад (внесок), у зв`язку з чим відповідач на законних підставах є власником спірної будівлі фарбувально-оздоблювального цеху, що узгоджується з нормами статті 115 Цивільного кодексу України, статті 85 Господарського кодексу України та статті 12 Закону України “Про господарські товариства”. Крім того, в матеріалах справи немає доказів того, що спірне нерухоме майно було передано саме у користування товариству (зокрема, рішення загальних зборів позивача чи товариства, акта приймання-передачі майна у користування).

          Постановою Верховного Суду від 16.09.2021 скасовано постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 та рішення Господарського суду Чернівецької області від 10.12.2020, а справу передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. 
          Так, Верховний Суд вказав про передчасність висновків судів, що спірне нерухоме майно було передано до статутного фонду товариства власне як вклад (внесок), оскільки господарськими судами не було перевірено дотримання порядку внесення нерухомого майна як вкладу до статутного капіталу та не перевірено як співвідноситься розмір частки ТОВ "Мальва і Ко" у статутному капіталі ТОВ "Чернівці поліхімбуд" з вартісною оцінкою його вкладу.
          За результатом нового розгляду справи рішенням Господарського суду Чернівецької області     від 03.02.2022 позов задоволено.  Визнано право власності ТОВ “Мальва і Ко”на нерухоме майно – будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ.Т, що знаходиться за адресою: м.Чернівці, вул.Севастопольська, 36Ї, загальною площею 6529,60 кв.м; (реєстраційний номер майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1549334). Скасовано державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за відповідачем.          При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що у рішенні зборів засновників ТОВ "Мальва і Ко", оформленому протоколом №24 від 07.02.2008, та акті здавання-приймання від 08.02.2008 відсутнє чітке формулювання щодо того чи спірне майно передається у власність чи користування відповідача, у вказаних документах йдеться про  внесення спірного майна у статутний фонд і передачу на його баланс  ТОВ  "Чернівці поліхімбуд". У зв`язку з чим суд вказав про відсутність підстав для висновку, що спірне нерухоме майно було передано до статутного фонду товариства саме як вклад (внесок). На підставі п.8.1.3 статуту товариства суд зазначив, що грошова оцінка вкладу учасника товариства  здійснюється за згодою учасників товариства, яка повинна оформлятись актом  оцінки та приймання-передачі в статутний капітал, водночас у даному випадку відсутні як волевиявлення учасників товариства на прийняття майна у власність та оформлений за згодою кожного  з учасників акт оцінки і приймання-передачі відповідного майна в статутний капітал, так і волевиявлення самого позивача на передачу майна саме у власність. Відтак суд дійшов висновку, що у даному випадку мала місце передача спірного майна у користування.          Крім того,  суд вказав, що відповідно до ч. 2 ст. 115 ЦК України будь-яка вартість майна як вкладу до статутного капіталу товариства (в тому числі балансова) трансформується у вартість вкладу учасника за наявності відповідного рішення учасників товариства (їх згоди), водночас, у даному випадку  вартість вкладу ТОВ «Мальва і Ко» за наслідками передачі майна за балансовою вартістю 520 586, 77 грн, не змінилась і становила 12 000,00 грн. У зв`язку з чим суд дійшов висновку, що  визначена у рішенні загальних зборів засновників ТОВ «Мальва і Ко» від 07.02.2008, балансова вартість майна використана для здійснення господарської операції (прийняття на баланс), а не для визначення вартості вкладу учасника.          
          Додатковим рішенням Господарського суду Чернівецької області    від 23.02.2022 задоволено  клопотання ТОВ «Мальва і Ко» про вирішення питань розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу   та  присуджено до стягнення  з відповідача на користь позивача 45  734,06грн судового збору та 257  250,00грн витрат на правничу допомогу.
          Дослідивши наявні в матеріалах справи платіжні доручення на сплату судового збору за подання позовної заяви, за подання апеляційної скарги, за подання касаційної скарги та за подання заяви про забезпечення позову, на підставі ст. 129 ГПК України суд присудив до стягнення з відповідача на користь позивача  45 734,06 грн. Оскільки позивачу надавалась правова допомога АО «Новіков і Партнери» на підставі договору від 29.07.2020 №29/07-20, за умовами якого  розмір винагороди становить 3  500,00грн за годину роботи, суд, дослідивши надані позивачем платіжні документи на оплату правової допомоги, врахувавши складність справи, характер та обсяг наданих послуг, дійшов висновку про відшкодування відповідачем позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу в сумі 257  250,00грн.

          ТОВ “Чернівці поліхімбуд” (відповідач) не погодилось з   рішення від 03.02.2022 та додатковим рішенням від 23.02.2022 суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить їх скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
          Апеляційна скарга обгрунтована, зокрема, тим що:
-          правовий режим  майна, яке передано на праві користування, повинен бути чітко визначеним, однак  у даному випадку відсутні будь-які документи, якими визначалися б умови користування майном, права та обов`язки  сторін, строк користування ним;
-          суд не надав оцінки висновку судово-економічної експертизи №45 від 15.11.2021, згідно з яким  у бухгалтерському обліку ТОВ «Чернівці поліхімбуд» документально підтверджується отримання від позивача  у 2008році основних засобів на суму 520  586,77грн (зокрема, станом на 01.01.2008 залишок по 141 рахунку «Довгострокові фінансові інвестиції» складав 5  912  725,00грн, а  станом на 01.01.2009 – 6  420  322,10грн, що свідчить про збільшення фінансових інвестицій);
-          в матеріалах справи відсутні докази ведення позивачем відповідних бухгалтерських рахунків та відображення у фінансовому обліку щодо передачі в користування спірного майна;
-          суд не надав оцінки наявним в матеріалах справи нотаріально посвідченим заяв свідків- фізичних осіб, які є іншими учасниками товариства-відповідача, в яких останні повідомили, що вартість спірного майна була оцінена за їхньою згодою на суму 520  586,77грн, що свідчить про дотримання вимог п. 8.1.2 статуту товариства;
-          в листі від 29.10.2010 позивач повідомив відповідача про бажання вийти з товариства та просив повернути йому вклад- спірну  будівлю в натуральній формі чи грошовому еквіваленті, чим підтверджується внесення позивачем саме спірного майна як вкладу до статутного фонду;
-          внесення позивачем до статутного капіталу спірного майна стало підставою для прийняття 15.02.2008 рішення про збільшення статутного капіталу відповідача до 28  685  004грн, з яких частка  ТОВ “Мальва і Ко” становить 8  605  501,20грн, що складає 30% статутного фонду. Відтак дії позивача, погоджені з іншими учасниками товариства, під час внесення до статутного капіталу спірного майна були спрямовані на покращення господарської діяльності товариства.
          У зв`язку з оскарження основного рішення по суті позовних вимог, відповідач також просить скасувати додаткове рішення щодо судових витрат. 

          У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.
          Позивач вказує, зокрема, те що спірне нерухоме майно передавалось відповідачу в користування з метою розміщення в ньому виробничих потужностей відповідача та подальшої можливості здачі окремих зі спірних приміщень в оренду третім особам. Кошти за користування відповідним майном мали спрямовуватись на формування внеску позивача як учасника відповідно до п.7.5 статуту. Поряд з тим, для встановлення обставин внесення учасником майна саме у власність товариства як вкладу до статутного капіталу обов`язковим умовами є: чітке волевиявлення суб`єкта-учасника на передачу майна у власність, здійснення грошової оцінки  вкладу іншими учасниками у формі відповідного акту оцінки, підписання акту приймання-передачі, який засвідчує факт передачі за погодженою кожним з учасників товариства ціною саме у власність як вкладу у статутний капітал.
          Посилаючись на ст. 87 ГПК України вважає, що подані відповідачем заяви свідків, в яких вказано про досягнення учасниками товариства згоди щодо вартості спірного майна, не можна вважати належними та допустимими доказами здійснення грошової оцінки  вкладу учасниками, оскільки відповідний факт погодження  повинен оформлятись  актом оцінки та  приймання-передачі майна в статутний капітал, а не на підставі заяв свідків.
          Вказує, що рішення загальних зборів №2 від 15.02.2008, яким вирішено збільшити статутний капітал   до 28  685  004грн,  не стосується оцінки вкладу позивача як учасника товариства, оскільки  вартість його вкладу за цим рішенням збільшена не до 520  586,77грн, а до 8  605  501,20грн.

                Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.03.2022 у справі № 926/1957/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача.
          Подальший рух справи викладено в ухвалах апеляційного суду.
          Так, ухвалою від 21.06.2022 розгляд справи відкладено на  19.07.2022.
           15.07.2022 від представника апелянта надійшло клопотання про розгляд даної справи в межах розумного строку без затягування розгляду справи, з урахуванням того, що апеляційний суд надав сторонам достатньо часу реалізувати передбачені процесуальним законом права.
           19.07.2022 від позивача надійшло повторно клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник позивача Ленько Б.М. призваний на військову службу, а представник ОСОБА_1 бере участь у іншому судовому засіданні.
          
          У судовому засіданні 19.07.2022 представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і заперечив щодо клопотання позивача про відкладення розгляду справи з огляду на його необгрунтованість.
          Враховуючи те, що  суд не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні представників учасників справи, наявних у справі матеріалів   достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, не відкладаючи розгляду справи,   а також строки розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд відхиляє       клопотання   позивача про відкладення розгляду справи. При цьому, суд враховує, що  представники позивача брали участь у судовому засіданні 24.05.2022, в якому надавали свої пояснення, а розгляд справи у попередньому судовому засіданні був відкладений з урахуванням клопотання позивача. 
Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржувані рішення суду першої інстанції  – скасувати з огляду на наступне.

          Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що : 
          Відповідно до свідоцтва  про право власності від 15.06.2006 серії  ЯЯЯ №620334 за ТОВ  «Мальва і Ко»  на праві власності зареєстровані будівлі фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т» за адресою вул. Севастопольска,36ї у м. Чернівці, загальною площею 6529,60 кв.м(том 1,а.с. 17).
          Згідно з Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості будівель і споруд на вул. Севастопольскій,36Ї від 18.07.2006, рекомендована ринкова вартість фарбувально-оздоблювального цеху станом на 12.07.2006 становила 992 5318 грн(том 1.а.с. 86).

          Рішенням загальних зборів засновників ТОВ «Чернівці поліхімбуд» від 01.03.2007 вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю  «Чернівці поліхімбуд»  зі статутним фондом 40000 грн з наступним розподілом між учасниками: ОСОБА_2 - 6800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ОСОБА_3 -   6800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ОСОБА_4 -   6800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ОСОБА_5 - 6800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ТОВ  «Мальва і Ко»  -12 000 грн, що складає 30% статутного фонду товариства.
          Вказаним рішення також затверджено статут ТОВ «Чернівці поліхімбуд».

          Державну реєстрацію юридичної особи проведено 20.03.2007.
          Відповідно до пункту 3.1 статуту вказаного товариства(том 1.а.с. 9-14) воно є юридичною особою, має своє відокремлене майно та самостійний баланс.
          Учасники товариства не мають відособлених прав на окремі об`єкти та майно, яке вони внесли як вклади до статутного фонду товариства (п.6.2 статуту).
          Відповідно до п. 7.1 статуту товариство є власником майна, грошових коштів, цінних паперів, нематеріальних активів, переданих йому учасниками у власність.
          Майно та кошти товариства складають основні фонди, оборотні кошти, інші матеріальні та нематеріальні цінності та фінансові ресурси, вартість яких відображається у самостійному балансі (п.7.2 статуту).
          Пунктом 7.3 статуту віднесено внески учасників до джерел формування майна та коштів товариства.
          При передачі учасником майна товариству тільки в користування, розмір внеску і відповідно доля учасника визначається виходячи з орендної плати за користування цим майном (п.7.5 статуту).
          Пунктом 8.1.1 статуту передбачено, що для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладів учасників утворюється статутний фонд в розмірі 40 000 грн. 
Частки учасників у статутному фонді товариства становлять: 
ОСОБА_2 – 6 800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; 
ОСОБА_3 – 6 800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; 
ОСОБА_4 – 6 800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; 
ОСОБА_5 – 6 800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; 
Товариство з обмеженою відповідальністю “Мальва і Ко” – 12 000 грн, що складає 30% статутного фонду.
          Відповідно до пункту 8.1.2. статуту в рахунок своїх часток у статутному фонді учасники товариства можуть передавати на баланс товариства рухоме та нерухоме майно, в тому числі обладнання, матеріальні цінності, грошові кошти.
          Рішення учасників про склад та порядок передачі матеріальних внесків оформляється протоколом.
          Згідно з пунктом 8.1.3. статуту вклад, оцінений у національній валюті, складає частку учасника у статутному капіталі товариства. Грошова оцінка вкладу учасника здійснюється за взаємною згодою учасників, а у випадках встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній оцінці.
          До виключної компетенції загальних зборів учасників віднесено встановлення розмірів, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів (п.9.5.7 статуту).

          З балансових відомостей вбачається, що станом на 31.12.2007, розмір неоплаченого капіталу позивача становив 12000 грн(том 1,а.с. 284).

           07.02.2008 відбулись збори засновників ТОВ «Мальва і Ко», за результатами якого прийнято рішення, оформлене протоколом №24 від 07.02.2008(том 1,а.с. 15).
          Так, відповідно до п.1 порядку денного зборів належало питання про внесення у статутний фонд  ТОВ «Чернівці поліхімбуд»  та передачу йому на баланс частини майна ТОВ «Мальва і Ко» - будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т», що знаходиться за адресою:Севастоаольска,36ї, за залишковою балансовою вартістю 520 586,77 грн.
          За результатами проведення зборів вирішено внести у статутний фонд ТОВ «Чернівці поліхімбуд»  і передати на його баланс будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т», що знаходиться за адресою:Севастопольска,36ї, за залишковою балансовою вартістю 520 586,77 грн.  Оформити передавання зазначеного майна актом здавання-приймання.
          Надано директору товариства позивача  ОСОБА_6 довіреність на право представляти інтереси ТОВ  «Мальва і Ко»  у цивільно-правових відносинах з ТОВ  «Чернівці поліхімбуд».
          Відповідно до акта здавання-приймання від 08.02.2008 ТОВ  «Мальва і Ко» в особі ОСОБА_6   передало як внесок у статутний фонд ТОВ  «Чернівці поліхімбуд», а ТОВ «Чернівці поліхімбуд» в особі ОСОБА_3   прийняло як внесок у статутний фонд ТОВ  «Чернівці поліхімбуд» -   будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6 529,60 кв.м, з залишковою балансовою вартість, станом на 01.01.2008, у розмірі 520 586,77 грн(том 1.а.с. 25).
          У зазначеному акті вказано, що він складений у 4 оригінальних примірниках, один для ТОВ  «Мальва і Ко», другий для ТОВ «Чернівці поліхімбуд», третій для органу державної реєстрації прав на майно, четвертий –зберігається у справах нотаріальної контори.

           15.02.2008 відбулись загальні збори засновників ТОВ  «Чернівці поліхімбуд», на яких були присутні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представник ТОВ «Мальва і Ко» ОСОБА_6 .
Рішенням загальних зборів учасників ТзОВ “Чернівці поліхімбуд”, що оформлено протоколом від 15.02.2008 (том 1, а.с. 62), вирішено:
- здійснити зміни у складі учасників товариства (питання №1);
- збільшити статутний фонд товариства до 28685004 грн. з наступним розподілом: - ОСОБА_2 – 5019875,7 грн., що складає 17,5% статутного фонду; - ОСОБА_3 , – 10039751,4 грн., що складає 35 статутного фонду; - ОСОБА_4 – 5019875,7 грн., що складає 17,5% статутного фонду; - ТзОВ “Мальва і Ко”  – 8605501,20 грн., що складає 30% статутного фонду (питання №2);
- затвердити нову редакцію статуту товариства (питання №3).
Відповідно до нової редакції статуту п. 6.2, 7.1, 7.2, 7.5, 8.1.2, 8.1.3,8.2, 9.5.7 залишені в первинній редакції (том 1, а.с. 46-50).
Відповідно до п.8.1 нової редакції статуту для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладів учасників утворюється статутний фонд в розмірі 28685004 грн. Частки учасників у статутному фонді товариства становлять: - ОСОБА_2 – 5019875,7 грн., що складає 17,5% статутного фонду; - ОСОБА_3 , – 10039751,4 грн., що складає 35 статутного фонду; - ОСОБА_4 – 5019875,7 грн., що складає 17,5% статутного фонду; - ТзОВ “Мальва і Ко”  – 8605501,20 грн., що складає 30% статутного фонду.

          Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №123/4 від 26.02.2008 оформлено право приватної власності ТОВ «Чернівці поліхімбуд» на спірне нерухоме майно(том 1,а.с. 45).
           21.03.2008 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ТОВ «Чернівці поліхімбуд»  на спірне нерухоме майно (підстава виникнення права власності -  свідоцтва про право власності САВ/№541491 від 03.03.2008, рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №123/4 від 26.02.2008(том 1,а.с. 26-27).

          ТОВ  «Мальва і Ко» звернулось до ТОВ «Чернівці поліхімбуд» з листом від 29.10.2010, в якому повідомило, що бажає вийти зі складу учасників товариства та отримати свій вклад у повному обсязі. При цьому, позивач зазначив, що форма повернення вкладу може бути повернене нерухоме майно - будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6 529,60 кв.м, або ж в грошовому еквіваленті згідно з оціночною вартістю майна (том 1.а.с 63).
          У відповідь на зазначений лист відповідач листом №39 від 03.11.2010 повідомив позивача про передбачений ЦК України порядок виходу із товариства.

          Відповідно до балансу товариства станом на 31.12.2012 розмір неоплаченого капіталу становив 26 184 000 грн(том 1.а.с. 71).
В матеріалах справи відсутні докази, які би підтверджували подальший факт виходу ТзОВ “Мальви і Ко” зі складу учасників ТзОВ “Чернівці поліхімбуд”.           
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що  на початку 2011 року відбулися загальні збори учасників ТОВ “Чернівці поліхімбуд”, на порядок денний яких було винесено питання поточної господарської діяльності, у яких брав участь позивач (том1, а.с. 65-69,); у 2013 році на запит позивача, відповідач надав йому низку документів, що стосується фінансово-господарської діяльності товариства (том 1, а.с. 70,); у 2020 році на пропозицію позивача було уточнено порядок денний, який виносився на розгляд загальних зборів учасників ТзОВ “Чернівці поліхімбуд” (а.с. 223, 224, 225, 226-229, т.1).
У матеріалах справи наявна вимога ТОВ “Мальва і Ко” №4 від 19.08.2020 (а.с. 28, т.1), адресована ТОВ “Чернівці поліхімбуд”, у якій зазначено про те, що ТзОВ “Мальва і Ко” стало відомо про те, що спірне нерухоме майно, яке належить позивачу і було передано у користування відповідачу, було перереєстровано останнім у 2008 році за собою. У зв`язку з цим ТОВ “Мальва і Ко” просило відповідача звернутись до державного реєстратора та здійснити відповідні реєстраційні дії для приведення відомостей у реєстрі у відповідність до реальних обставин.

Згідно з звітом про незалежну оцінку майна – нежитлової будівлі (літ. Т), загальною площею 6529,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 15.10.2020 ринкова вартість об`єкта оцінки становить 17 760 643 грн (том 1, а.с. 236-267).

          Також, в матеріалах справи наявні нотаріально завірені заяви свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 28.10.2021 та ОСОБА_2 від  01.01.2021 -учасників ТОВ “Чернівці поліхімбуд”, в яких останні повідомили про те, що у 2008 році від ТОВ “Мальва і Ко” надійшла пропозиція внести до статутного капіталу   ТОВ “Чернівці поліхімбуд” в якості внеску будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6 529,60 кв.м. Вартість вказаного майна була оцінена за згодою учасників товариства на суму 520  586,77грн, при цьому всі учасники особисто надали згоду на оцінку вкладу ТОВ “Мальва і Ко” у формі нерухомого майна у розмірі 520  586,77грн. У зазначених заявах свідки повідомили суд, що спірне майно за погодженнями зі всіма учасниками товариства вносилось до статутного капіталу ТОВ “Чернівці поліхімбуд” саме у якості внеску та передавалось у власність. Під час обговорення між учасниками товариства питання щодо внесення ТОВ “Мальва і Ко” майна до статутного фонду ТОВ “Чернівці поліхімбуд” не йшла мова про передачу даного майна у користування, умови такого користування, плата за користування не визначались. Також у цих заявах свідки повідомили, що саме внесення до статутного капіталу товариства його учасником ТОВ «Мальва і Ко» внеску у більшому розмірі, ніж розмір самого внеску, стало підставою для прийняття рішення про збільшення статутного капіталу товариства (том 3,а.с. 8-12).
          Також, відповідач долучив до матеріалів даної прави складений на підставі його звернення висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 15.11.2021 №45(том 3,а.с.  13-29), на вирішення якої відповідач поставив витання:
-чи підтверджується документально відображення у бухгалтерському обліку ТОВ «Чернівці поліхімбуд» отримання від ТОВ «Мальва і КО»  у 2008році основних засобів на суму 520  586,77грн?
-враховуючи дані відповіді ТОВ «Мальва і КО»  з додатками чи підтверджується передача  ТОВ «Мальва і КО» у користування ТОВ «Чернівці поліхімбуд» основних засобів у 2008році?
          За результатами проведення судово-економічної експертизи експерт вказав, що в обсязі наданих на дослідження документів підтверджується відображення у бухгалтерському обліку ТОВ «Чернівці поліхімбуд» отримання від ТОВ «Мальва і КО»  у 2008році основних засобів на суму 520  586,77грн; в обсязі наданих на дослідження документів передача ТОВ Мальва і КО» у користування ТОВ «Чернівці поліхімбуд» основних засобів у 2008році-не підтверджується.

          При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:
          Як зазначено вище, предметом даного спору є вимоги ТОВ "Мальва і Ко" до ТОВ "Чернівці поліхімбуд" про визнання права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності відповідача  на вказане нерухоме майн, які обгрунтовані твердженнями позивача, що відповідач незаконно зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно, яке позивач передав при формуванні статутного фонду відповідача. 
          За твердженнями позивача, він передав до статутного фонду відповідача не нерухоме майно, а майнове право на користування ним, водночас  відповідач  стверджує про те, що до його статутного фонду було передано саме майно, у зв`язку з чим він і зареєстрував право власності на нього.
Відповідно до ч.1 ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.
До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства (ч.3 ст.1 Закону України “Про господарські товариства” в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.           Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.
Аналогічні положення містяться у ст. 12 та ст. 13 Закону України “Про господарські товариства”, а також у ст. 85 та ст. 86 ГК України (тут і надалі в редакціях, що діяли станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частин першої та другої  ст. 144 ЦК України   статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів.
Не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов`язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства.
За приписами ч.1 ст.143 ЦК України установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут.
Відповідно до статуту відповідача, чинного станом на 07.02.2008, статутний фонд ТОВ «Чернівці поліхімбуд»  становив 40 000 грн, який розподілявся між учасниками товариства : ОСОБА_2 з часткою у статутному фонді в розмірі 6 800 грн, що складає 17,5% статутного фонду, ОСОБА_3 – з часткою  6 800 грн, що складає 17,5% статутного фонду;   ОСОБА_4 –з часткою  6 800 грн, що складає 17,5% статутного фонду;   ОСОБА_5 – з часткою 6 800 грн, що складає 17,5% статутного фонду; ТОВ “Мальва і Ко” – 12 000 грн, що складає 30% статутного фонду.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що станом на 31.12.2007 усі учасники товариства-відповідача, окрім ТОВ “Мальва і Ко” внесли свої вклади до статутного капіталу.
Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 12.02.2008 (після прийняття відповідачем спірного майна) відчужив свою частку іншому учаснику товариства – ОСОБА_3 .
Відповідно до п. 7.1 статуту ТОВ “Чернівці поліхімбуд” товариство є власником майна, грошових коштів, цінних паперів, нематеріальних активів, переданих йому учасниками у власність.
Майно та кошти товариства складають основні фонди, оборотні кошти, інші матеріальні та нематеріальні цінності та фінансові ресурси, вартість яких відображається у самостійному балансі (п.7.2 статуту). 
Одним із джерел формування майна та коштів товариства є внески учасників (п.7.3 статуту).
В рахунок своїх часток у статутному фонді учасники товариства можуть передавати на баланс товариства рухоме та нерухоме майно, в т.ч. обладнання, матеріальні цінності, грошові кошти. Рішення учасників про склад та порядок передачі матеріальних цінностей оформляється протоколом (п.8.1.2 статуту).
Вклад, оцінений у національній валюті, складає частку учасника у статутному капіталі товариства. Грошова оцінка вкладу учасника здійснюється за взаємною згодою учасників, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній оцінці (п.8.1.3 статуту).
Учасники товариства не мають відособлених прав на окремі об`єкти та майно, яке вони внесли як вклади до статутного фонду товариства (п.6.2 статуту).
При передачі учасником майна товариству тільки в користування, розмір внеску і відповідно доля учасника визначається виходячи з орендної плати за користування цим майном (п.7.5 статуту).
У постанові від 16.09.2021 у даній справі Верховний Суд вказав, що майном, переданим товариству учасниками, можуть бути гроші і речі, майнові права та інші права, що мають грошову оцінку. Законодавством допускається передання речей товариству не тільки у власність, а й у користування. Тому, в частині першій  статті 115 Цивільного кодексу України  підкреслюється, що господарське товариство є власником майна, яке передане як вклад до статутного (складеного) капіталу. Те ж майно, яке передається товариству в користування, залишається у власності учасника, а розмір його вкладу вираховується не з вартості майна, а з вартості плати за користування ним.
Так, з матеріалів даної справи вбачається, що за результатами проведених зборів засновників ТОВ «Мальва і Ко» прийнято рішення, оформлене протоколом №24 від 07.02.2008,  про внесення у статутний фонд ТОВ «Чернівці поліхімбуд»  і передання на його баланс будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т», що знаходиться за адресою:Севастоаольска,36ї, за залишковою балансовою вартістю 520 586,77 грн.  Вирішено оформити передавання зазначеного майна актом здавання-приймання.
На підставі цього рішення відповідно до акта здавання-приймання від 08.02.2008 ТОВ  «Мальва і Ко» в особі ОСОБА_6   передало як внесок у статутний фонд ТОВ  «Чернівці поліхімбуд», а ТОВ «Чернівці поліхімбуд» в особі ОСОБА_3   прийняло як внесок у статутний фонд ТОВ  «Чернівці поліхімбуд» вказане нерухоме майно.
Зі змісту зазначених рішення зборів засновників ТОВ “Мальва і Ко” та акту здавання-приймання від 08.02.2008 вбачається відсутність чіткого формулювання щодо того, чи спірне майно передається у власність чи користування відповідача. Як було зазначено вище, у вказаних документах йдеться про “внесення спірного майна у статутний фонд і передачу на його баланс” ТОВ “Чернівці поліхімбуд”.
В подальшому відповідач здійснив реєстрацію  права власності на вказане нерухоме майно. 
У постанові від 16.09.2021 у даній справі Верховний Суд вказав, що зі змісту п.8.1.3 статуту, які узгоджується з положеннями ч. 2  статті 115 Цивільного кодексу України  та  статті 13 Закону України "Про господарські товариства", вбачається, що грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній оцінці. Коли засновники господарських товариств самі оцінюють майно чи майнові права і визначають критерії оцінки своїх вкладів в статутний капітал, це повинно оформлятися відповідним актом оцінки та приймання-передачі в статутний капітал.
Доказів оформлення учасниками ТОВ «Чернівці поліхімбуд» відповідного акту оцінки та приймання-передачі в статутний капітал спірного майна в матеріалах справи немає. 
Разом з тим, в матеріалах справи наявні нотаріально завірені заяви свідків - учасників ТОВ “Чернівці поліхімбуд” - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 28.10.2021 та ОСОБА_2 від  01.01.2021, в яких останні повідомили про те, що у 2008 році від ТОВ “Мальва і Ко” надійшла пропозиція внести до статутного капіталу ТОВ “Чернівці поліхімбуд” в якості внеску будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 6 529,60 кв.м. Вартість вказаного майна була оцінена за згодою учасників товариства на суму 520  586,77грн, при цьому всі учасники особисто надали згоду на оцінку вкладу ТОВ “Мальва і Ко” у формі нерухомого майна у розмірі 520  586,77грн. У зазначених заявах свідки повідомили суд, що спірне майно за погодженнями зі всіма учасниками товариства вносилось до статутного капіталу ТОВ “Чернівці поліхімбуд” саме у якості внеску та передавалось у власність. Під час обговорення між учасниками товариства питання щодо внесення ТОВ “Мальва і Ко” майна до статутного фонду ТОВ “Чернівці поліхімбуд” не йшла мова про передачу даного майна у користування, умови такого користування, плата за користування не визначались. 
Вказані докази ухвалою суду першої інстанції  від 18.11.2021 долучені до матеріалів справи. Слід зазначити, що позивач не скористався своїм правом на звернення до суду з клопотанням відповідно до ст. 89 ГПК України щодо виклику зазначених свідків для допиту у разі, якщо обставини, викладені  свідком у заяві, суперечать  іншим доказам. Суд з власної ініціативи також їх не викликав.  
Щодо надання позивачем як учасником товариства згоди стосовно вартості спірного майна, то така, на думку суду, підтверджується тим,  що позивач самостійно визначив вартість вкладу залишковою балансовою вартістю, що погоджено з уповноваженим представником товариства під час підписання акта здавання-передачі від 08.02.2008.
          Зі самого рішення зборів засновників позивача від 07.02.2008 та складеного на його виконання акту здавання-приймання від 08.02.2008 вбачається, що позивач передавав у статутний фонд відповідача саме майно – будівлю фарбувально-оздоблювального цеху , а не окремі майнові права на нього (в т.ч. право користування). 
Окрім того, ні з вказаного рішення чи акта здавання-передачі, ні з наявних у матеріалах справи копій рішень загальних зборів учасників ТОВ “Чернівці поліхімбуд”, ні з інших документів, не вбачається погодження  ТОВ «Мальва і Ко» як власником умов користування його нерухомим майном  (зокрема, розмір  та терміни сплати орендної плати), які би дозволяли зробити висновок про грошову оцінку вкладу позивача у випадку, якби такий передавався до статутного фонду відповідача у формі майнових прав на користування спірним майном. В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача протягом 2008-2020 років до товариства з вимогами про визначення розміру його внеску, виходячи з розміру орендної плати за користування майном.
В подальшому учасниками відповідача прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу товариства до 28 685 004 грн, а також розміру внеску позивача до статутного капіталу до 8 605 501,20 грн (рішення зборів від 15.02.2008), державної реєстрації відповідних змін (20.02.2008),  оформлення права приватної власності відповідача на спірне майно на підставі рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №123/4 від 26.02.2008, державної реєстрації відповідного права за відповідачем у Державному реєстрі речових прав на рухоме майно (21.03.2008), регулярної участі позивача у діяльності ТзОВ “Чернівці поліхімбуд” як учасника товариства, претензійного листування між сторонами, яке відбувалось у 2010-2011 роках. 
          Так, в матеріалах справи наявний лист позивача від 29.10.2010, в якому він повідомив про своє бажання вийти зі складу учасників товариства та отримати свій вклад у повному обсязі. При цьому, позивач зазначив, що форма повернення вкладу може бути повернене нерухоме майно - будівлю фарбувально-оздоблювального цеху, літ. «Т», що знаходиться за адресою: вул. Севастопольська,36Ї, загальною площею 6 529,60 кв.м, або ж в грошовому еквіваленті згідно з оціночною вартістю майна (том 1.а.с. 63).
          У відповідь на зазначений лист відповідач листом №39 від 03.11.2010 повідомив позивача про передбачений ЦК України порядок виходу із товариства.
          Також колегія суддів враховує наданий відповідачем за результатами проведеної судово-економічної експертизи висновок №45 від 15.11.2021, відповідно до якого в обсязі наданих на дослідження документів підтверджується відображення у бухгалтерському обліку ТОВ «Чернівці поліхімбуд» отримання від ТОВ «Мальва і КО»  у 2008році основних засобів на суму 520  586,77грн; в обсязі наданих на дослідження документів передача ТОВ «Мальва і КО» у користування ТОВ «Чернівці поліхімбуд» основних засобів у 2008році-не підтверджується.
          З дослідницької частини вказаного висновку вбачається, що проаналізувавши додані до відповіді позивача від 10.11.2020 на адвокатський запит документи, експерт встановив, що  станом на 01.01.2008 залишок ТОВ «Мальва і КО» по рахунку 103 «Будинки і споруди» становив 2  294  064,67грн, а станом на 01.01.2009 за даним рахунком становив 1  746  614,37грн, що свідчить про зменшення у 2008році основних засобів на балансі позивача на суму 547  450,30грн.
          Також експерт вказав про відображеннями бухгалтерськими проводками відповідача (дебет рахунку 15 «Капітальні інвестиції» та кредит рахунку 46 «Неоплачений капітал») операції з отримання від позивача до статутного капіталу нерухомого майна в сумі 520  587,77грн, станом на 31.12.2008 сума неоплаченого позивачем капіталу становила 8  084  914,43грн (при визначеній учасниками його частці на суму 8 605 501,20 грн).
          Згідно з вимогами частин першої, третьої       статті 74 ГПК України       кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
          Відповідно до 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
          Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
          Відповідно до  статті 79 ГПК України  наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
          Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саму ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
З урахуванням наведеного, здійснивши оцінку наявних у справі доказів,  колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що спірне майно було передане відповідачу саме в користування. При цьому, з оскаржуваного рішення вбачається, що суд також не надав жодної оцінки поданим відповідачем доказам– заявам свідків-учасників товариства про надання ними згоди щодо оцінки спірного майна на суму 520  586,77грн та прийняття його у власність, та висновку експерта, відповідно до якого не підтверджується документально передання відповідачу спірного майна саме в користування.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, серед способів захисту цивільних прав  та інтересів судом є визнання права.
Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи встановлені судом обставини та наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи скаржника про те, що спірне нерухоме майно було передано позивачем до статутного фонду товариства як вклад (внесок) у власність такого товариства, у зв`язку з чим відповідач на законних підставах став власником спірної будівлі фарбувально-оздоблювального цеху.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та вважає, що позивач не довів наявність правових підстав для позбавлення відповідача права володіти майном, переданим йому у власність як внеску в статутний фонд.
          Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Відповідно до    ст.236 ГПК України    судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Згідно з    ст.275 ГПК України    суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
          Статтею 277 ГПК України    передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що внаслідок нез`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права суд першої інстанції     дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення     позову та     визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. 
          Отже, рішення суду першої інстанції     належить скасувати, прийняти     нове, яким відмовити у задоволенні позову. Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення першої інстанції по суті позовних вимог, підлягає також скасуванню додаткове рішення суду першої інстанції від 23.02.2022, яким присуджено до стягнення  з відповідача на користь позивача 45  734,06грн судового збору та 257  250,00грн витрат на правничу допомогу.
          Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
          На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи   судом першої, апеляційної та касаційної інстанцій,    належить покласти на позивача. Судовий збір, сплачений відповідачем при поданні апеляційної скарги, підлягає відшкодуванню   відповідачу за рахунок позивача.
          Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275,  277,  281, 282     ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
           1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Чернівці поліхімбуд”  від 25.02.2022 (вх. суду від 04.03.2022 №01-05/636/22) -  задоволити.

           2.Рішення Господарського суду Чернівецької області    від 03.02.2022 у справі № 926/1957/20 скасувати.
          Прийняти нове рішення.  У задоволенні позову ТОВ «Мальва і Ко» до ТОВ «Чернівці поліхімбуд» про визнання права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно  - відмовити.
           3.Додаткове рішенням Господарського суду Чернівецької області    від 23.02.2022 у справі № 926/1957/20-скасувати.
          Прийняти нове рішення.  У задоволенні клопотання ТОВ «Мальва і Ко» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу  -відмовити.

           4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальва і Ко» (код 22854317, м. Чернівці, вул. Севастопольська, 36, код 22854317)   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці поліхімбуд» (код 34944953, м. Чернівці, вул. Севастопольська, 36, код 34944953)  – 14 866,36 грн судового збору за перегляд рішення апеляційним судом.

           5.Матеріали справи № 926/1957/20 повернути до Господарського суду Чернівецької області.
           6.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.07.2022

Головуючий (суддя          -доповідач)                                                  Т.Б. Бонк

Суддя                                                                                          О.В. Зварич

Суддя                                                                                          Г.Г. Якімець