ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" червня 2022 р.           Справа№ 927/848/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:                     Попікової О.В.
суддів:            Корсака В.А. 
          Євсікова О.О. 

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Рассвет"
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.12.2021 (повний текст складено 28.12.2021)
у справі №927/848/21 (суддя Сидоренко А.С.)
за позовом Приватного підприємства "Рассвет"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад"
про     тлумачення окремих пунктів договору, -
за участю секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,
в судовому засіданні взяли участь представники:
- позивача Копусь А.А.,
- відповідача Сурай М.А. (директор), Макарчук Р.С.,
в с т а н о в и в :
Приватне підприємство "Рассвет" (надалі ПП «Рассвет»/ позивач/ скаржник) звернулось до Господарського суду Чернігівської області від 17.12.2021 із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" (надалі ТОВ «Манад»/відповідач) про тлумачення п. 3.1. та п. 6.1. договору поставки №247 від 12.102.2020, укладеного між позивачем та відповідачем
В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що як на момент укладення договору, так і в даний час існує різне тлумачення вказаних пунктів договору.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.12.2021 позов Приватного підприємства "Рассвет" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" про тлумачення окремих пунктів договору залишено без задоволення. Судове рішення мотивовано тим, що укладаючи договір, сторони стверджували, що однаково розуміють його умови та його правові наслідки. Крім того, маючи розбіжності в тлумаченні умов договору, сторони не скористались правом внести до нього доповнення, як це передбачено п. 11.5. До того ж, тлумачення умов договору може мати місце на стадії його укладення, а не коли він вже виконувався, як у даному випадку.
Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови в задоволенні позовної заяви щодо тлумачення п. 3.1. договору поставки від 12.10.2020 №247. В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що жоден з пунктів договору не містить визначення порядку дій сторін для визначення остаточної кількості товару, що в свою чергу робить неможливим визначити справжній зміст відповідних умов договору за загальними правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2022 витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/848/21; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного підприємства "Рассвет" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.12.2021 у справі №927/848/21 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.
31.01.2022 матеріали справи №927/848/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Рассвет" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.12.2021 у справі №927/848/21; розгляд справи №927/848/21 призначено на 02.03.2022.
22.02.2022 до апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Манад" надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Судове засідання 02.03.2022 не відбулось у зв`язку з військовою     агресією Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. На часткову зміну     статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого     Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX  (зі змінами, внесеними   Указом від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим     Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2022 відкладено судове засідання на 06.06.2022.
В судове засідання апеляційного господарського суду 06.06.2022 представник позивача не з`явився. 
Представник позивача - адвокат Копусь Андрій 06.06.2022 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому вказує, що він є представником учасника іншого спору (позивача), що розглядається Шевченківським районним судом міста Києва (справа №761/2235/22), розгляд справи призначено на 06.06.2022 об 11:00, у зв`язку з чим просить відкласти судове засідання у справі №927/848/21 на іншу дату та час.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 в даній справі розгляд апеляційної скарги відкладено на 20.06.2022.
16.06.2022 від відповідача у справі надійшло клопотання про повідомлення позивача про розгляд даної справи 20.06.2022 о 10:30 годині.
20.06.2022 в судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
В свою чергу, представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили оскаржуване судове рішення залишити в силі.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
12.10.2020 між відповідачем (за договором покупець) та позивачем (за договором постачальник) був укладений договір поставки № 247 (надалі - Договір № 247), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця сільськогосподарську продукцію власного виробництва, а сааме: кукурудза 3-го класу, врожаю 2020 року, а покупець зобов`язується здійснити приймання та оплату товару.
Згідно з п. 1.3. договору, укладаючи даний договір, сторони керуються принципом свободи договору зокрема у свободі визначення умов договору. Сторони зазначають, що мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, зокрема в частині податкових застережень та відповідальності за порушення податкових застережень та окремих положень щодо грошового еквіваленту до іноземної валюти, у порядок та спосіб, передбачений цим договором.
Пунктом 3.1. договору сторони визначили: кількість товару - 4 500,00 (чотири тисячі п`ятсот) метричних тон +/- 10% за вибором покупця. Зазначена кількість може змінюватись за згодою сторін з оформленням відповідної додаткової угоди до цього договору.
Відповідно до п. 4.1. договору ціна товару за даним договором становить 5  250,00 грн. без ПДВ за 1 тонну, ціна ПДВ складає 1  050,00 гривень за тонну, всього ціна з ПДВ складає 6  300,00 гривень за 1 тонну, за умови, що якість та кількість товару відповідає вимогам, встановленим в п.п. 2.1, 3.1 даного договору. За погодженням сторін ціна може бути переглянута, що затверджується письмово додатковою угодою до даного договору, що є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п. 4.2. договору загальна сума з ПДВ по договору складає 28 350 000,00 грн. у т.ч. сума ПДВ складає 4 725 000,00 грн. (чотири мільйони сімсот двадцять п`ять тисяч гривень 00 коп.) +/- 10% в опціоні покупця в залежності від фактично поставленої кількості товару.
Оплата за товар здійснюється покупцем в українській гривні шляхом перерахування суми на банківський рахунок постачальника у спосіб і порядок встановлений у п. 5.2. цього договору (п. 5.1. договору).
Пунктом 5.2. сторони узгодили, що оплата за товар здійснюється покупцем у два етапи наступним чином:
-83,33% вартості товару покупець оплачує на підставі рахунку-фактури та заявки постачальника (форма заявки на оплату наведена в додатку № 1 до цього договору) отриманих за правилами згідно з п. 11.4. цього договору протягом 5-ти банківських днів з дня, що слідує за днем надання документів для оплати;
-16,67% вартості товару покупець оплачує після приймання товару згідно з п.п. 2.1., 2.2., 3.1., 4.1. дотримання вимог п. 6.1., 6.2., 6.9., 6.10., 11.3. цього договору, надання товарно-транспортних, видаткових накладних та реєстрації ПН/РК у ЄРПН згідно з п.п. 1.5.5. цього договору, протягом 5-ти банківських днів, з дня надання квитанції про реєстрацію ПН/РК у ЄРПН за правилами згідно з п. 11.4. цього договору або через систему електронного документообігу "M.E.D.o.c." або в паперовій формі.
Відповідно до п. 6.1. договору постачальник зобов`язався поставити товар у повному обсязі та якості згідно з п.п. 1.1., 2.1., 3.1. цього договору у строк з 12 жовтня 2020 року по 30 листопада 2020 року включно.
Товар поставляється на умовах FCA франко-автомобіль та/або франко-вагон (Правила Інкотермс 2010), за вибором покупця, за винятком застережень, прямо встановлених умовами договору. Поставка товару здійснюється з пункту завантаження ТОВ "Комібкормник" (код 14223117) за адресою: Чернігівська область, Ічнянський район, м. Ічня, вул. Залізнична, 36, в якого товар знаходиться на зберіганні (п. 6.2. договору).
Згідно з п. 6.10. договору датою поставки товару є дата фактичного отримання товару покупцем в місці поставки відповідно до п.п. 6.2, 6.3 цього договору за датою оформлення товарно-транспортної накладної.
Відповідно до п. 11.1. договору сторони стверджують, що досягли згоди по всіх істотних умовах цього договору та домовились, що метою цього договору є отримання ними доходу (прибутку) внаслідок поставки постачальником товару покупцю, який має намір його реалізувати з метою отримання доходу (прибутку), та сторони докладатимуть всі зусилля для належного виконання умов цього договору, нестимуть відповідальність у розмірах та в межах умов цього договору, а у разі не врегульованих цим договором питань відповідальності в межах, визначених чинним законодавством. Сторони домовились, що положення п.п. 6.11.3., п. 7.8., п. 8.7. цього договору мають імперативний характер. Сторони домовились, що покупець для застосування положень розділів 5, 7, 8 цього договору вправі пред`явити вимогу про стягнення платежів у грошовому еквіваленті до іноземної валюти, яка визначається за офіційним курсом долара США на день пред`явлення такої вимоги.
Пунтком 11.2. сторонни узгодили, що даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами  усіх зобов`язань за даним договором.
Згідно з п. 11.5. договору зміни та доповнення вносяться до нього за взаємною згодою сторін шляхом оформлення додаткової угоди до договору, яка укладається у письмовій формі та підписується уповноваженими представниками сторін, крім випадків, передбачених у п.п. 2.3., 2.4., 6.6., 6.7., 6.8. цього договору. Зміни та доповнення до цього договору можуть вноситись за правилами визначеними у п.п. 11.3., 11.14. цього договору.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 11.9 договору постачальник і покупець стверджують, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки. Договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; волевиявлення сторін є вільним і відповідає внутрішній волі. Договір не має характеру фіктивного та удаваного правочину; сторони не обмежені у праві вчиняти правочини, не перебувають у хворобливому стані, не страждають у момент укладення договору на захворювання, не перебувають під впливом лікарських та інших препаратів, що перешкоджають усвідомленню його суті; діють добровільно, без будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, вільне володіння українською морою дозволяє кожному із них правильно зрозуміти зміст цього договору; вони можуть самостійно прочитати та підписати цей договір; цей договір не суперечить правам та інтересам сторін. У випадку наявності статутом постачальника або законом обмежень, у тому числі щодо вчинення значного правочину, постачальник зобов`язаний вчинити заходи, спрямовані на усунення таких обмежень при цьому покупець не несе і не може нести ризики не вчинення дій постачальником, які він зобов`язаний був вчинити для зняття таких обмежень. Сторони також домовились про те, що у випадку наявності у постачальника обмежень щодо підписання договорів (вчинення правочинів) але їх вчинення, сторони вважають, що схвалення правочину не залежить від прийняття юридичного рішення про таке схвалення, підтвердженням схвалення правочину за цим договором можуть бути дії з його виконання, вчинені особою, в інтересах якої його укладено. Схвалення може також відбутися у формі мовчазної згоди чи у вигляді певних поведінкових актів (конклюдентних дій) особи - сторони правочину, зокрема, але не виключно, прийняття оплати за товар, відвантаження товару тощо. Особа, що укладає договір від імені постачальника, своїм підписом стверджує про ознайомлення про відповідальність за злочини, передбачені ст. ст. 190, 191, 192, 205, 212, 219, 222, 358, 364 та ст. 366 Кримінального кодексу України.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору № 247 позивач поставив відповідачеві товар - кукурудзу в кількості 4064,0 метричних тон на загальну суму 25  603  200,00 грн. та виставив останньому рахунки-фактури на оплату товару. 
Факт поставки товару позивачем та отримання його відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи накладними, товарно-транспортними накладними, заявками на отримання оплати, рахунками-фактурами.
Відповідачем, в свою чергу, була здійснена оплата за  поставлений товар в сумі 21  367  500,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.
Відповідач звернувся до позивача з вимогою від 19.01.2021 № 34/01-2021 щодо неналежного виконання, порушення умов договору, якою вимагав здійснити постачання товару/кукурудзи в кількості 886,00 м/т, з яких 436,00 м/т до кількості 4500,00 м/т та 450,00 м/т - кількість товару +10% за вибором ТОВ "МАНАД" як покупця, за ціною, передбаченою у п. 4.1. Договору № 247. 
Листом від 27.01.2021 № 1 позивач повідомив відповідача про існування з його боку заборгованості за виконані поставки в сумі 2  764  132,00 грн. у т.ч. ПДВ 460  688,67 грн.
При цьому, згідно з платіжним дорученням № 887 від 30.11.2020 (том І, а.с.244) відповідач перерахував позивачеві грошові в сумі 2  257  500,00 грн.; призначення платежу "Оплата за кукурудзу 430 тон (83,33% вартості товару) зг.дог.247 від 12.10.2020р. у т.ч. ПДВ 20% 376250 грн.".
Однак в подальшому грошові кошти в сумі 2  257  500,00 грн. були повернуті позивачем відповідачеві як "надл.перер.коштів згідно опл. за кук. 430 тон(83,33% варт. тов.) зг.дог.247 від 12.10.2020р. у т.ч. ПДВ 20% - 376250.00 грн." (виписка з банківського рахунку, том. І, а.с. 245).
Наведені вище обставини в своїй сукупності свідчать про те, що договір № 247 виконувався сторонами з моменту його укладання. 
Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову у даній справі з огляду на таке.
За змістом частини 1 статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1, 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.
Відповідно до частини 3 статті 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.
Якщо за правилами, встановленими частиною 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення (частина 4 статті 213 ЦК України).
Отже, у частинах 3, 4 статті 213 ЦК України визначено загальні способи, що застосовуються при тлумаченні, які втілюються у трьох рівнях тлумачення.
Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.
Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також із намірами сторін, які вони виявляли при вчиненні правочину, а також із чого вони виходили при його виконанні.
Третім рівнем тлумачення (якщо перші два не дали результатів) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше у правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.
Отже, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.
У розумінні наведених положень законодавства тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту , невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тлумачення не може створювати, а лише роз`яснює наявні умови угоди. Оскільки метою тлумачення правочину є з`ясування змісту його окремих частин, який становить права та обов`язки сторін, тлумачення потрібно розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов (близька за змістом правова позиція щодо застосування статей 213, 637 ЦК України наведена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 753/22010/14-ц, від 10.04.2019 у справі № 916/2500/15, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.04.2019 у справі № 916/1171/18, від 11.09.2019 у справі № 922/3740/18, від 27.01.2021 у справі № 904/2581/19).
В даному випадку, як вказувалось вище, сторонами договір поставки виконувався: відбулась поставка кукурудзи, була здійснена оплата за поставлену кукурудзу, що в силу наведених положень та позиції Верховного Суду, унеможливлює задоволення позову у даній справі про тлумачення умов договору поставки, укладеного між позивачем та відповідачем.
Аргументи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, дублюють аргументи позовної заяви, а також подані ним в ході розгляду справи у суді першої інстанції та зводяться до переоцінки обставин зазначених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.
Враховуючи положення частини 1  статті 9 Конституції України   та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР    Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття    Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
З приводу висвітлення всіх доводів позивача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції  зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України",       no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.12.2021 у справі №927/848/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта .
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Рассвет" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.12.2021 у справі №927/848/21 залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.12.2021 у справі №927/848/21 залишити без змін.
3.          Справу №927/848/21 повернути до Господарського суду Чернігівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений та підписаний 22.06.2022.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Попікова 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                О.О. Євсіков