Ухвала 
 
01 серпня 2022 року
м. Київ
 
справа № 286/276/21
провадження № 61-392св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, Коростенська районна державна адміністрація Житомирської області, відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 серпня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, стягнення щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, стягнення заробітної плати за останній день роботи та компенсації за день відпустки, стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок та стягнення моральної шкоди.
Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 12 серпня 2021 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від  06 грудня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано накази начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області Жураховської Н. С.              № 37-К від 07 грудня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », № 41-К від 15 грудня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », № 42-К від 15 грудня 2020 року «Про доповнення до наказу № 41-К від 15 грудня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » - незаконними. 
Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області з 16 грудня 2020 року. 
Стягнуто з відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 66 409,20 грн, моральну шкоду в сумі 1 000,00 грн. 
Стягнуто з відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на користь держави судовий збір в сумі 1816,00 грн. 
У задоволенні решти вимог відмовлено. 
Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.
У грудні 2021 року Коростенська районна державна адміністрація Житомирської області подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 серпня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду  від 06 грудня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 286/276/21, витребувано справу з суду першої інстанції, у задоволенні клопотання Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про зупинення виконання рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 12 серпня 2021 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року відмовлено.
В ухвалі Верховного Суду від 27 січня 2022 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 824/3229/14-а, 11 липня 2018 року у справі № 816/1232/17, 17 березня 2020 року у справі № 826/510/16, 02 червня 2020 року у справі № 826/24208/15, 13 лютого 2019 року у справі № 756/6746/16-ц, 08 квітня 2020 року у справі № 808/2741/16).
У лютому 2022 року матеріали цивільної справи № 286/276/21 надійшли до Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Керуючись статтями  34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, стягнення щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, стягнення заробітної плати за останній день роботи та компенсації за день відпустки, стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок та стягнення моральної шкоди призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                             І. О. Дундар
                                                                      Н. О. Антоненко
                                                                      М. М. Русинчук