ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2022 року          м.Дніпро                                                          Справа №  904/874/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:    Антоніка С.Г. (доповідач), 
суддів:  Березкіної О.В., Дарміна М.О.
секретар судового засідання Грачов А.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат «Дніпро» на ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської  області  від 14.04.2022  (суддя Васильєв О.Ю.) про забезпечення позову  у справі №904/874/22

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Преформ»
до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат «Дніпро»

про  стягнення 5027370,88грн.
  
ВСТАНОВИВ:

          Ухвалою від 14.04.2022 задоволено  заяву ТОВ «Завод Преформ» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро", що знаходяться в банківських установах на рахунках, що будуть виявлені виконавчою службою чи приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, в межах ціни позову - 5 027 370, 88 грн.
          Вказана ухвала мотивована тим, що позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.
          Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від  14.04.2022,  відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
          Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
- умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, між тим  сума позову у даній справі становить 5 027 370, 88 грн., по відношенню до статутного капіталу відповідача, який складає 145 724 878. 95 грн., є в 29 разів менша, тому підстав вважати, що за час розгляду судової справи грошові кошти в межах суми позову можуть зникнути у відповідача, який веде активну виробничу діяльність та пов`язаний багаторічними контрактами з особами, які ретельно перевіряються платоспроможність і надійність контрагента (зокрема, ЗСУ), відсутні;
- відповідач здійснює систематичну оплату боргу стабільними платежами, що свідчить про добросовісне виконання останнім своїх зобов`язань, так, тільки за період воєнного стану відповідач перерахував позивачу 450 000 грн., а в цілому за 2022 рік 2 450 000 грн., тобто стабільна сплата боргу свідчить про тенденцію до виконання свого зобов`язання і ніяк не про намір ухилитися від нього;
- відповідач є підприємством, віднесеним до підприємств критичної інфраструктури, яке здійснює вагомий внесок в забезпечення армії та медичних установ питною водою
- надані позивачем докази не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.
Просить вказану ухвалу суду скасувати  та відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав.
16.05.2022 до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке обгрунтовано тим, що 23.05.2022 представник останнього буде перебувати у          м. Києві  у зв`язку з участю в іншому судовому процесі.
На підтвердження факту участі в іншому судовому засіданні до клопотання додана роздруківка з сайту Судової влади про призначення справи до слухання та роздруківка квитка на потяг.
Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів виходить з наступного.
Так, по-перше, позивачем не надано належних доказів, що саме представник Трикоза Т.В. бере участь у судовому засіданні 23.05.2022 в Київському окружному адміністративному  суді по справі №320/1212/22. Роздруківка з сайту Судової влади таким доказом слугувати не може, оскільки в ній відсутні відомості щодо участі Трикози Т.В.  як представника однієї з сторін судового процесу. Вказана роздруківка лише  надає загальну інформацію про призначення означеної вище судової справи до розгляду.
По-друге, позивачем надано електронний посадочний документ на потяг Дніпро-Київ на 22.05.22 за номером 000В43F0-6F7A-5B5B-0001. Між тим, апеляційним судом здійснено самостійну перевірку цього посадочного документу за допомогою сервісу онлайн резервування та придбання квитків Укрзалізниці, внаслідок чого встановлено, що означений вище квиток був повернений (не використаний).
У зв`язку з чим вказаний квиток не може слугувати належним доказом перебування позивача в Київському окружному адміністративному суді саме 23.04.2022.
При цьому, колегія суддів відзначає, що розгляд апеляційної скарги за обов`язковою участю представників сторін процесуальним законом не передбачений, також не було визнано судом явку представників сторін обов`язковою, а тому зважаючи на достатність обсягу матеріалів для розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат «Дніпро» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2022  у справі №904/874/22. Розгляд справи призначений у судовому засіданні.
Згідно   ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
                  Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
                    Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
          Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Завод Преформ" звернулося з позовом до ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" про стягнення   5 027 370, 88 грн. (3 901 525, 74 грн. - основна заборгованість; 665 908, 78 грн. - пеня; 348 450, 17 грн. - інфляційні втрати та 111 486, 20 грн. - 3% річних) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого товару за договорами постачання №80118/13 від 08.01.19р. та №091220/1 від 09.12.20р. 
          Також від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій він просив накласти арешт на грошові кошти відповідача, які знаходяться на рахунках у банківських установах відповідача, в межах суми заявлених позовних вимог.
          Вказана заява мотивована тим, що  відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, систематично допускав прострочення оплати за поставлений товар, між тим, сума заборгованості відповідача є великою для позивача. Водночас, у відповідача наявна можливість здійснити погашення заборгованості, оскільки згідно даних позивача статутний капітал відповідача складає 145 724 878, 95 грн.; та відповідач не перебуває в процесі припинення та здійснює свою господарську діяльність. Також зазначає, що відповідач вчиняє ряд дій , спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги позивачем, а саме: він має ряд діючих контрактів з іншими підприємствами ( в тому числі на значні суми), які здійснюють розрахунки з відповідачем; а отримані від них кошти відповідач не направляє на погашення заборгованості перед позивачем.
          За наслідками розгляду вказаної заяви винесено оскаржувану ухвалу.
          Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.
          Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
          Згідно з п.1 ч.1, ч.11 ст.137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
          Частиною 1 статті 139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.
          Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.
          У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
          Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
          При цьому, має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
          Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.
          Задовольняючи заяву про забезпечення позову, господарський суд послався на те, що з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.
          Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, з огляду на наступне.
          Так, відповідно до ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
          Предметом спору по даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 5 027 370, 88 грн. , з яких: 3 901 525, 74 грн. - основна заборгованість; 665 908, 78 грн. - пеня; 348 450, 17 грн. - інфляційні втрати та 111 486, 20 грн. - 3% річних за невиконання останнім  зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого товару за договорами постачання №80118/13 від 08.01.19р. та №091220/1 від 09.12.20р.
          Таким чином, з урахуванням предмету позовних вимог, у випадку задоволення позову у даній справі, у відповідача виникне обов`язок щодо сплати позивачу грошових коштів в розмірі 5027370,88 грн.
          Водночас, дослідивши наведені заявником обґрунтування накладення арешту на грошові кошти відповідача, апеляційний суд доходить висновку,   що позивачем не наведено достатніх обґрунтувань та не надано належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
          В даному випадку, заявивши про вжиття заходів забезпечення позову, зазначивши з посиланням на норми ГПК України, про право суду вжити заходів забезпечення позову, позивач не довів обставин, які можуть кваліфікуватися підставами для заходу до забезпечення позову.
          В даному випадку, заявником взагалі не надано документального підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.
Більш того, позивач сам наголошував у своїй заяві про забезпечення позову, що статний капітал відповідача складає  145 724 878, 95 грн. та відповідач не перебуває в процесі припинення і здійснює свою господарську діяльність, що, на думку апеляційного суду, свідчить про можливість виконання рішення суду у разі задоволення позовної заяви.
За таких обставин  у господарського суду були відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у зв`язку з її недоведеністю.
          З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід скасувати.
          
          На підставі викладеного, керуючись ст. ст.  269,  270,  271,  275,  277,  282 - 284    Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат «Дніпро» задовольнити.
Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2022 у справі №904/874/22 скасувати.
Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Преформ» про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено      26.05.2022р.

Головуючий суддя                                                                                                                                          С.Г. Антонік

Суддя                                                                                                                                                                                        О.В. Березкіна

Суддя                                                                                                                                                                                        М.О. Дармін