УХВАЛА

09 червня 2022 року 
м. Київ 
справа № 380/14121/21
адміністративне провадження № К/990/13013/22 
Суддя Верховного Суду  у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2022 року
у справі № 380/14121/21 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
Салата Ігор Зеновійович звернувся до суду з позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2022 року, позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 28.11.2019 надбавки за науковий ступінь кандидата економічних наук у розмірі 15% від посадового окладу, визнано протиправним і скасовано наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №272-ЛД від 25.05.2018 «Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям НАСВ» щодо встановлення та виплати ОСОБА_1 з 01.03.2018 надбавки за науковий ступінь кандидата економічних наук - 5 % від посадового окладу.
Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення Салаті Ігору Зеновійовичу, за період із 01.03.2018 по 28.11.2019 із врахуванням доплати за науковий ступінь кандидата економічних наук у розмірі 15% від посадового окладу, з урахуванням раніше виплаченої суми, із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.
Визнано протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нездійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням доплати за період із 01.03.2018 по 28.11.2019 за науковий ступінь кандидата економічних наук у розмірі 15% від посадового окладу, усіх щомісячних додаткових грошових винагород та індексації грошового забезпечення.
Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплат)' одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням доплати за період із 01.03.2018 по 28.11.2019 за науковий ступінь кандидата економічних наук у розмірі 15% від посадового окладу, усіх щомісячних додаткових грошових винагород та індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.
Визнано протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо невидання нового грошового атестату та довідки про, розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення Салаті Ігору Зеновійовичу (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової» служби, та деяких інших осіб» та  абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393  (зі змінами) із зазначенням індексації грошового забезпечення та доплати за науковий ступінь кандидата економічних наук у розмірі 15% посадового окладу за період із 01.03.2018 по 28.11.2019 року.
Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного видати грошовий атестат та довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення Салаті Ігору Зеновійовичу (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до  ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  та  абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393  (зі змінами) із зазначенням індексації грошового забезпечення та доплати за науковий ступінь кандидата економічних наук у розмірі 15% посадового окладу за період із 01.03.2018 по 28.11.2019, направити їх до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою скерування до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 29.11.2019.
Стягнуто з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану 32, ЄДРПОУ 08410370) на користь Салати Ігора Зеновійовича понесені ним судові витрати в розмірі 4000 грн.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, віцдповідачем подано касаційну скаргу.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим  статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені  КАС України  підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини 1  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої      статті 328 цього Кодексу     в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів, та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити відповідні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
У випадку посилання скаржником на пункт 1 частини 4      статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити      конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права саме у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду,    з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено.
В обґрунтування касаційної скарги відповідачем зазначено, що судами застосовано норми права, а саме: статтю 59 Закону України «Про вищу освіту», без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 06.11.2013 року у справі №21-352а13 та від 17.02.2015 року у справі №21-8а15 щодо застосування норм спеціального законодавства; пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №802/2474/17 в частині виключення можливості звернення до суду у разі відсутності спору.
Проаналізувавши вищевказані судові рішення (постанови №21-352а13, №21-8а15), слід зазначити, що відповідач посилається на постанови Верховного Суду України, однак згідно пункту 1 частини 4  статті 328 КАС України  підставою касаційного оскарження є застосування судом норми права без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду.
При цьому, обов`язковою умовою є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду та у якій подається касаційна скарга).
Разом з тим, посилаючись на неврахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №802/2474/17, скаржником не доведено, що вказана справа та справа, на яку посилається скаржник є подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Разом з тим, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.
А тому, є необґрунтованим посилання скаржника на пункт 1 частини 4      КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені  статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
В контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до  КАС України  змін, які набрали чинності 08.02.2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених  статтею 330 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обгрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей  328,  330,  332 КАС України,
УХВАЛИВ:          
Касаційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2022 року у справі № 380/14121/21 за позовом Салати Ігора Зеновійовича до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.            
Суддя Верховного Суду                                                                                                                                                В. Е. Мацедонська