УХВАЛА

21 червня 2022 року 
м. Київ

Справа № 910/3299/20 (910/9908/21) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Пєскова В. Г.

розглянув матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого                  Дутковського Б. В.

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022
у складі колегії суддів: Пантелієнка В. О. (головуючого), Сотнікова С. В., Полякова Б. М.

у справі за позовом Фермерського господарства "Теллус-ЮГ"
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Великі Клини" Південної Державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорацій Національної академії аграрних наук України
про стягнення безпідставно набутих грошових коштів
в межах справи № 910/3299/20
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"
до Фермерського господарства "Теллус-ЮГ"
про банкрутство 

ВСТАНОВИВ:

31.05.2022 арбітражний керуючий Дутковський Б. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі № 910/3299/20 ( 910/9908/21) про повернення апеляційної скарги арбітражного керуючого Дутковського Б. В. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                         № 910/3299/20 (910/9908/21) визначено склад колегії суддів: Банасько О. О. (головуючий), Картере В. І., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, судом встановлено таке.

03.11.2021 Господарським судом міста Києва прийнято рішення, яким відмовлено у задоволенні позовної заяви ліквідатора Фермерського господарства "Теллус-ЮГ" арбітражного керуючого Дутковського Б. В. про стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Великі Клини" Південної Державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 9 607 046,88 грн (дев`ять мільйонів шістсот сім тисяч сорок шість грн 88 коп), інфляційних витрат у розмірі 1 099 222,57 грн (один мільйон дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять дві грн 57 коп), 3% річних у розмірі 409 051,36 грн (чотириста дев`ять тисяч п`ятдесят одна грн                36 коп), сплаченого за подачу позовної заяви № 02-01/86 судового збору в розмірі 4 540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок грн 00 коп).

Не погодившись із вказаним рішенням, арбітражний керуючий Дутковський Б. В. звернувся з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 910/3299/20 (910/9908/21) та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву про стягнення безпідставно набутих коштів; стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Великі Клини" Південної Державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорацій Національної академії аграрних наук України безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 9 607  046, 88 грн, інфляційні витрати у розмірі                  1 099 222, 57 грн, 3% річних у розмірі 409 051, 36 грн та судовий збір в розмірі                      4 540, 00 грн.

04.01.2022 Північним апеляційним господарським судом прийнято ухвалу, якою апеляційну скаргу арбітражного керуючого Дутковського Б. В. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 910/3299/20 (910/9908/21) залишено без руху та повідомлено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського докази сплати судового збору у встановленому розмірі (250 094,72 грн) та обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами на підтвердження доводів, викладених у цьому клопотанні.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Доманської М. Л. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3299/20 (910/9908/21).

Як убачається з оскарженої ухвали, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022, для розгляду скарги сформовано колегію у складі головуючого судді:                  Пантелієнка В. О. суддів: Гарник Л. Л., Полякова Б. М.

15.02.2022 Північним апеляційним господарським судом винесено ухвалу, якою апеляційну скаргу арбітражного керуючого Дутковського Б. В. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 910/3299/20 (910/9908/21) залишено без руху та повідомлено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали арбітражний керуючий Дутковський Б. В. має право усунути недоліки, а саме подати до Північного апеляційного господарського суду докази про сплату судового збору в сумі 250 094,72 грн.

11.05.2022 ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі                    № 910/3299/20 (910/9908/21) (з доданими до неї матеріалами) повернуто арбітражному керуючому Дутковському Б. В. 

При винесенні вказаної ухвали судом зазначено, що апелянт не виконав вимоги ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 та не надав суду докази про сплату судового збору в сумі 250 094,72 грн.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. 

З урахуванням зазначеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що суд апеляційної інстанції приймаючи ухвалу про повернення апеляційної скарги арбітражного керуючого Дутковського Б. В. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі                                 № 910/3299/20 (910/9908/21) діяв відповідно до вимог ГПК України та у межах повноважень, передбачених процесуальним законом.

Зі змісту касаційної скарги судом встановлено, що арбітражний керуючий Дутковський Б. В. вважає висновки Північного апеляційного господарського суду, наведені в ухвалі від 11.05.2022 хибними з огляду на те, що відповідно до підпункту 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за звернення до господарського суду із заявою про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство встановлена ставка судового збору 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо вказаних тверджень суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини третьої статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. 

Згідно частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційний скарг у справі про банкрутство становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 1 частиною першою статті 163 ГПК України встановлено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 905/1818/19 зроблено висновок, що за розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами Кодексу України з процедур банкрутства, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

З урахуванням зазначеного, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2022 у справі № 910/3299/20                       (№ 910/9908/21) прийнятого за результатом розгляду позовної заяви про стягнення безпідставно набутих коштів, поданої в межах провадження у справі про банкрутство, скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі                         250 094,72 грн (11 115 320,8 грн * 1,5 % * 150%), що узгоджується з  висновками Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, які містяться у постанові від 03.03.2021 у справі № 905/1818/19.

Доводи, які викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права                         ГПК України. 

За змістом частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services                   v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre             v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Разом з цим заінтересовані особи, які звертаються до касаційного суду зі скаргами, мають розуміти, що Верховний Суд є "судом права", а не "фактів", який забезпечує сталість та єдність судової практики, а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа                         "ZUBAC v. CROATIA" (N 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано, що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Дутковського Б. В. на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі № 910/3299/20 ( 910/9908/21) оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 233, 234, 235, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Дутковського Б. В. на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі № 910/3299/20 ( 910/9908/21).

2. Касаційну скаргу арбітражного керуючого Дутковського Б. В. на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 у справі                           № 910/3299/20 ( 910/9908/21) повернути заявнику з доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. О. Банасько

Судді                                                                                                    В. І. Картере

                                                                                                    В. Г. Пєсков