УХВАЛА

20 квітня 2022 року 
м. Київ
справа №826/21823/15
адміністративне провадження № К/990/7927/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Рибачука А.І.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2022 у справі №826/21823/15 за позовом ОСОБА_1 ,   ОСОБА_2 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Обслуговуючий кооператив "ЖБК "ЖИЛ-КА-БУД", про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, У вересні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили:
- визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації                             №КВ 143151180706 «Будівництво житлового будинку»;
- скасувати реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації                  №КВ 143151180706 «Будівництво житлового будинку».
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року та ухвалено нову постанову про задоволення позову.
Постановою Верховного Суду від 02 листопада 2021 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2022 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року змінено, зазначено, що підставою для відмови у задоволенні позову є обставини, викладені в мотивувальній частині цієї постанови.
Не погодившись з постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2016 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2022, позивачі 10.03.2022 направили до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2022 у вказаній справі, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Частина третя статті 329 КАС України визначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Перевіривши доводи поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, наведені в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає, що наведені скаржниками обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, виходячи з такого.
Суд встановив, що копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2022, скаржники отримали 08.02.2022 ( ОСОБА_1 ) та 15.02.2022 ( ОСОБА_2 ), з 11.02.2022 по 18.02.2022 ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, що підтверджується копією інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я, а касаційну скаргу скаржниками здано на пошту 10.03.2022.
Причини пропуску строку касаційного оскарження, на які покликаються скаржники, можна визнати поважними для задоволення заявленого з цього приводу клопотання. 
У касаційній скарзі позивачі як підставу касаційного оскарження зазначають про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, скасування реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № КВ 143151180706 «Будівництво житлового будинку», за умови проведення державної реєстрації права власності навіть на окремі квартири в цьому будинку, не створить правових наслідків, на досягнення яких спрямований адміністративний позов та не призведе до поновлення прав та інтересів позивачів, з метою захисту яких вони звернулися до суду. 
Завершення розгляду цього спору по суті заявлених вимог, навіть у разі встановлення підстав для задоволення позовних вимог і скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, саме по собі не призведе до припинення права власності на квартири у вказаному житловому будинку, не створить правових наслідків у вигляді покладення на забудовника обов`язку знести такий будинок чи здійснити його перебудову (у тому числі, з метою дотримання міжбудинкового інтервалу до будинків позивачів).
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації № КВ 143151180706 «Будівництво житлового будинку» не є тієї обставиною, яка має безпосередній впливав на права та інтереси позивачів. На час ухвалення рішення судом першої інстанції, визнання протиправною та скасування реєстрації такої декларації вже не могло розглядатися судом як ефективний спосіб захисту прав та інтересів, які позивачі вважали порушеними.
У постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №826/2123/18, суд висловив правову позицію щодо застосування норм права у цій категорії справ, а саме: "Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання; за наявності чинного свідоцтва про право власності на новозбудований (реконструйований) об`єкт будівництва, скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта не тягне за собою настання будь-яких правових наслідків".
Отже, суд касаційної інстанції зауважує, що Верховний Суд уже викладав в своїх постановах висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, яке порушене в касаційній скарзі, а суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у цій справі відповідно до такого висновку.
Колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 826/2123/18, яким керувався суд апеляційної інстанції. 
А заперечення позивачів щодо відсутності підстав для врахування вказаних правових висновків під час розгляду і вирішення цього спору, з посиланням на те, що вони були зроблені в рамках судових справ, де фактичні обставини та склад учасників суттєво відрізняються, суд апеляційної інстанції вірно відхилив та зазначив, що відповідна правова позиція була сформовано під час розгляду справ за позовними заявами замовників будівництва про визнання протиправними наказів органів державного архітектурно-будівельного контролю про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатацію. Окрім раніше зазначених висновків, Верховний Суд під час розгляду таких справ вказував також на те, що заходи, які здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт, тобто щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва. Видача наказу про скасування реєстрації відповідних декларацій демонструє «формальне» виконання відповідачем своїх функцій, оскільки вона не спрямована на досягнення поставленої мети, а саме: забезпечення дотримання суб`єктом містобудівної діяльності правил благоустрою.
Проте, вирішальним для вирішення цього спору, як і для вирішення спорів за позовами забудовників щодо оскарження відповідних наказів, є те чи призводить скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації до правових наслідків та чи призводять такі наслідки до досягнення поставлених цілей: у випадку прийняття наказів - до усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а у випадку позивачів у цій справі - також до поновлення прав, які позивачі вважають порушеними.
Щодо доводів скаржників про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, то колегія суддів не вбачає підстав для такого відступлення.
З огляду на наведене Верховний Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 328, 329, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2016 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2022 у справі №826/21823/15 .
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2022 у справі № 826/21823/15 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Обслуговуючий кооператив "ЖБК "ЖИЛ-КА-БУД", про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                     А. Ю. Бучик

Судді:                                                                                                                А. І. Рибачук

                                                                                                                        С. Г. Стеценко