Ухвала
 
21 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 466/3430/20
провадження № 61-812ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,    
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про зобов`язання припинити нарахування відсотків за договором фінансового лізингу та здійснити перерахунок платежів,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (далі - ТОВ «Автокредит Плюс») про зобов`язання припинити нарахування відсотків за договором фінансового лізингу та здійснити перерахунок платежів.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 02 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Зобов`язано ТОВ «Автокредит Плюс» припинити нарахування відсотків за користування предметом лізингу за договором про надання фінансового лізингу № АРМК000000000041533, який був укладений 20 грудня 2018 року між ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано ТОВ «Автокредит Плюс» здійснити перерахунок лізингових платежів за договором про надання фінансового лізингу 
№ АРМК000000000041533, який був укладений 20 грудня 2018 року між ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, виключити із належної до сплати суми кошти, що складають відсотки за користування предметом лізингу, згідно з графіком лізингових платежів відповідно до додатку 2 до договору про надання фінансового лізингу 
№ АРМК000000000041533 від 20 грудня 2018 року.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 02 серпня 
2021 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено 
ОСОБА_1 у задоволенні позову. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
12 січня 2022 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року в указаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2022 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.
У лютому 2022 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків.
Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року отримано заявником 13 грудня 2021 року, що підтверджується наданими до доказами.
Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої 
статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні висновки щодо застосування статті 799 та частини другої статті 806 Цивільного Кодексу України у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 910/2240/19.
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Шевченківського районного суду міста Львова цивільну справу № 466/3430/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про зобов`язання припинити нарахування відсотків за договором фінансового лізингу та здійснити перерахунок платежів.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                В. В. Сердюк
  С. Ю. Мартєв
  І. М.  Фаловська