ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 квітня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/15141/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі 
апеляційну скаргу Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року (головуючий суддя Турлакова Н.В.) 
у справі  № 160/15141/21
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
до Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення 
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, в якому просило стягнути на користь пенсійного органу заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 в сумі 67574,23 грн. за період липень 2018 року - липень 2021 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим що відповідач, в порушення вимог пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року   №21-1, не здійснює своєчасні розрахунки з органами Пенсійного фонду по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком 2,  через що у відповідача  утворилася заборгованість за  період липень 2018 року - липень 2021 року на загальну суму 67574,23 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено.
Суд виходив з встановленого законодавцем зобов`язання відповідача як платника страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в безумовному порядку відшкодувати витрачені органом Пенсійного фонду кошти, спрямовані на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених колишнім працівникам цієї установи, до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого   статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач  подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення  судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Відповідач  зазначає, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог, а судом першої інстанції не надано оцінки всім фактичним обставин по справі та проігноровано доводи відповідача. На підприємстві «Дніпропетровський обласний радіотелевізійний передавальний центр», правонаступником якого є відповідач, працював громадянин ОСОБА_1 , який отримав право на призначення пенсії на пільгових умовах до 01.01.1992. Відповідно до порядку покриття витрат на виплату та доставку пенсій обов`язок покриття витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які набули необхідний стаж роботи із шкідливими  і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 і після цієї дати не працювали на цих роботах, покладено на Пенсійний фонд України.   Суд не надав оцінки письмовим доказам відповідача, а саме: листам № 121/07 від 14.07.2020, № 126/03 від 20.07.2020, якими відповідач з доданням письмових доказів зазначив про відсутність підстав для відшкодування витрат позивачу по виплаті та доставці пільгової пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Суми, зазначені позивачем у листі № 4678/05-05/16 від 24.10.2018 та у довідці-розрахунку за липень 2018 - липень 2021 за одного і самого працівника ОСОБА_2 за один і той самий період не співпадають майже на суму 1500,00 грн. 
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідач - Дніпропетровська філія концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення є правонаступником підприємства «Дніпропетровський обласний радіотелевізійний передавальний центр». 
Відповідач є платником єдиного внеску відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ від 08.07.2010.  
На підприємстві відповідача на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, працювали особи, яким призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.п. «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.п.2-8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Пенсії, які призначенні на підставі  ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  особам, що працювали за Списками № 1 та № 2 на підприємстві відповідача, сплачуються Пенсійним фондом України. 
За розрахунком позивача загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії, призначеної таким пенсіонерам, яка залишилась несплаченою відповідачем, становить суму 67574,23 грн. за період липень 2018 року - липень 2021 року. 
З матеріалів справи вбачається, що вказаний розмір заборгованості підтверджений  складеними ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в частині пенсій, призначених відповідно до  п.п. «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У вказаних розрахунках, зокрема,  визначені дати, з яких призначено пенсію вказаним особам, дати досягнення ними пенсійного віку, стаж роботи, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, стаж роботи на цьому підприємстві (в даному випадку - на підприємстві відповідача), частка сплати цього підприємства, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій. 
Наявні в матеріалах справи докази підтверджують що означені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,   призначених відповідно до пп. «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надсилались відповідачу, проти чого відповідач не заперечує.  
Відповідач оплату заборгованості на вищезазначену суму не здійснив, що і стало підставою для звернення пенсійного органу до суду з даним позовом.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 Положення про Пенсійний фонд України, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Одним із основних завдань Пенсійного фонду України є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхування (п.3 Положення). 
Відповідно до пп. 6 п.4 Положення Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо, зокрема,:
стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів;
забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. 
Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, та  умови призначення таких пенсій. 
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників
Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14  Закону України  «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності  Законом України  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до  частин другої  і  третьої  статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного  статтею 26  цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені  підпунктом 4  пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до  частини другої  статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;
за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13  Закону України  «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені  підпунктом 4  пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності  Законом України  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та після цієї дати відповідно до  пунктів 2-8  частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та  частини третьої  статті 114 цього Закону.
Порядок та розмір відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначений Розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої   постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663.
Згідно з пунктом 6.1    Інструкції №21-1  в редакції на час виникнення спірних правовідносин для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у  підпункті 4  пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до  статті 13  Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року  № 2148-VІІІ  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до  частини другої  статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до  пунктів «б»-«з»  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та  пунктів 2-8  частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За правилами п.6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.
При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.
Відповідно до пунктів  6.4  , 6.5, 6.7,  6.8  Інструкції №21-1     розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2  «Прикінцевих положень»  Закону (згідно з  додатками 6  та  7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з  додатком 8  та  додатком 8а  до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2     Прикінцевих положень     Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у    пункті 6.4  цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, а відповідач, зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах, визначених позивачем.
Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
Згідно наявних в матеріалах справи розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач повинен був сплатити суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (за списком №2), за період липень 2018 року - липень 2021 року всього у розмірі 67574,23 грн. 
Доводи відповідача про відсутність обов`язку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 через те, що пільговий стаж він набув до 1992 року на підприємстві «Дніпропетровський обласний радіотелевізійний передавальний центр», а з 01.01.1992 шкідливі умови праці, передбачені   розділом 32 Списку №2 на підприємстві відсутні, суд апеляційної інстанції вважає помилковими.
Частиною 4 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше визначається статтею 100 даного Закону.
Згідно з пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 № 1931-ХІІ Закон України «Про пенсійне забезпечення» введено в дію з 1 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.
Відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
До набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення осіб здійснювалось відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972.
Пунктом 16 наведеного вище Положення, зокрема, було визначено, за наявності якого стажу роботи та віку особи мають право на пенсію на пільгових умовах. При цьому вимоги щодо атестації робочих місць за умовами праці згідно раніше діючого законодавства були відсутні.
Отже, відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особа, яка до 1 січня 1992 року (тобто до набрання чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення») набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із Списками №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 і після цієї дати не працювала на роботах із важкими і шкідливими умовами праці, пенсія призначається відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно із статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Особі, яка до і після 1 січня 1992 року працювала на роботах, передбачених Списками №1 та №2, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням результатів атестації робочих місць.
Відтак, право органу Пенсійного фонду України складати та направляти розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій виникає за умови призначення та виплати пенсій їх працівникам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, і кореспондує з обов`язком суб`єктів підприємницької діяльності відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених їх працівникам відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах від 25 вересня 2012 року у справах № 21-251а12, № 21-293а12, від 17 грудня 2013 року у справі № 21-453а13 про те, що стаття 100 Закону № 1788-XII не підміняє положення статті 13 цього ж Закону стосовно визначення кола осіб, які мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а лише врегульовує питання щодо визначення необхідного стажу та віку для призначення цих пенсій. Обов`язок підприємств і організацій щодо відшкодування понесених Пенсійним фондом України витрат на виплату і доставку пенсій не пов`язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці). Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які дають право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої  інстанцій дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.  
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року у справі  № 160/15141/21 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко