ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року 
м. Київ

cправа №  922/1014/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Пєсков В.Г.,  

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи: 
ТОВ "Євро-сервіс +": не з`явився,
ТОВ "Ньюф": Ус М.В.,
ТОВ "Родзинський Гроуп": Родзинський А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюф"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 (колегія суддів у складі: Медуниця О.Є. - головуючий, Зубченко І.В., Пелипенко Н.М.) 

у справі № 922/1014/18
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-сервіс +" 
про банкрутство, 

ВСТАНОВИВ:
Хід розгляду справи
1.          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.05.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Євро-сервіс +" (далі - Боржник), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника.
2.          У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ньюф" подало заяву, в якій (з урахуванням уточнень) просило включити до реєстру вимог кредиторів Боржника його вимоги в розмірі 7791755,82 грн (у четверту чергу), витрати зі сплати судового збору в розмірі 20776,69 грн (як ј судових витрат, понесених у справі №643/2637/16-ц) та 3524,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника (у першу чергу).  
3.          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2018 відхилено грошові вимоги ТОВ "Ньюф" (з урахуванням наданих уточнень) у повному обсязі. 
4.          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів Боржника в наступному складі: ТОВ "Юридична фірма "Родзинський та партнери" на суму 1021057,20 грн (четверта черга задоволення вимог кредиторів), 3524,00 грн судового збору (перша черга); ТОВ "Родзинський Гроуп" у розмірі 7170176,20 грн (четверта черга), 3524,00 грн судового збору (перша черга).
5.          Постановою Господарського суду Харківської області від 24.09.2018 визнано Боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.
6.          Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.07.2018, прийнято нове рішення про часткове задоволення грошових вимог ТОВ "Ньюф" до Боржника, визнано грошові  вимоги кредитора ТОВ "Ньюф" до Боржника у загальній сумі 7446304,94 грн з включенням: суми 24300,69 грн до першої черги вимог кредиторів, суми 6274274,10 грн - до четвертої черги вимог кредиторів, суми 1147730,84 грн пені - до шостої черги вимог кредиторів.
7.          Постановою Верховного Суду від 07.08.2019 постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.07.2018 скасовано, справу в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "Ньюф" направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
8.          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.08.2021 частково задоволено заяву ТОВ "Ньюф" з грошовими вимогами до боржника, визнано грошові вимоги ТОВ "Ньюф" до Боржника в розмірі 20776,69 грн основного боргу та в розмірі 3524,00 грн витрат зі сплати судового збору, решту грошових вимог ТОВ "Ньюф" відхилено.
9.          ТОВ "Ньюф" 12.10.2021 подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.07.2018 та відмовити у визнанні грошових вимог ТОВ "Родзинський Гроуп"
10.          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Ньюф" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.07.2018 та призначено її до розгляду на 23.11.2021.
11.          Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині часткового задоволення заяви ТОВ "Ньюф" з грошовими вимогами до боржника та в частині визнання грошових вимог ТОВ "Ньюф" до Боржника в розмірі 20776,69 грн основного боргу, а також у розмірі 3524,00 грн витрат зі сплати судового збору, відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Ньюф" з грошовими вимогами до боржника.
Стислий ухвали суду апеляційної інстанції
12.          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Ньюф" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.07.2018 на підставі пункту 2 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.
13.          Ухвала мотивована тим, що ТОВ "Ньюф" не має визнаних судом грошових вимог до боржника і не є кредитором у справі про банкрутство Боржника, тобто не має процесуальної дієздатності оскаржувати відповідну ухвалу в цій справі. 
Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника 
14.          ТОВ "Ньюф" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою та передати справу до апеляційного господарського суду для продовження розгляду. 
15.          Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права з огляду на відсутність передбачених пунктом 2 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України підстав для закриття апеляційного провадження, адже на момент звернення з апеляційною скаргою ТОВ "Ньюф" мало процесуальну дієздатність як кредитор у справі про банкрутство Боржника. 
16.          На думку скаржника, згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.07.2020 у справі №910/4475/19 (на яку послався суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові), положення наведеної норми слід тлумачити таким чином: якщо особа втратила статус кредитора після подання апеляційної скарги (в результаті перегляду її кредиторських вимог судом апеляційної інстанції), то не можна вважати, що на момент звернення з апеляційною скаргою щодо грошових вимог іншого кредитора вона не мала процесуальної дієздатності, якщо її кредиторські вимоги визнані судом першої інстанції. 
17.          Також скаржник наголошує, що згідно з принципом процесуальної економії апеляційне провадження за апеляційною скаргою кредитора-апелянта може бути закрито лише, коли відповідний апелянт, маючи статус кредитора, при поданні апеляційної скарги, мав можливість переглянути ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у визнанні його кредиторських вимог в касаційному порядку. 
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
18.          Інші учасники справи у встановлений Судом термін відзиви на касаційну скаргу не надали. 
Позиція Верховного Суду
19.          Керуючись вимогами статей 14, 300 Господарського процесуального кодексу України, Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги та виходить з такого.
20.          Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього суду; вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
21.          Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
22.          При цьому "право на суд" та право на "доступ до суду" не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише у такий спосіб та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (Philis v Greece (Філіс), §59; De Geouffre de la Pradelle v France (Де Жуфр де ла Прадель проти Франції), §28, і Stanev v Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §229).
23.          Стаття 129 Конституції України до основних засад судочинства відносить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
24.          Тобто конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
25.          Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.
26.          Згідно з частиною 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), який втратив чинність 21.10.2019 у зв`язку з введенням в дію КУзПБ.
27.          При цьому пунктом 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до   Закону України   "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
28.          Отже, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, зокрема, в провадженні у справі про банкрутство - норм ГПК України та КУзПБ.
29.          Частина 1 статті 254 ГПК України визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
30.          При цьому відповідно до вимог пунктів 2, 3 частини 1 статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, зокрема, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
31.          Разом з тим суб`єктний склад учасників господарського процесу за ГПК України є іншим, ніж склад учасників у справі про банкрутство за Законом про банкрутство та КУзПБ. Перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство
32.          Однак у справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.
33.          Відповідна правова позиція є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена суддями судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.07.2020 у справі № Б-39/27-09, від 11.06.2020 у справі № 916/3206/17, від 03.06.2020 у справі № 910/18031/14, від 19.05.2020 у справі № 908/2332/19, від 03.03.2020 у справі № 904/7965/16, від 20.02.2019 у справі № 5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі №911/5186/14.
34.          Відповідно до статті 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Зокрема, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут). Подібне визначення складу учасників у справі про банкрутство містилося в статті 1 Закону про банкрутство. 
35.          Порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство до 21.10.2019 визначався приписами статті 23 Закону про банкрутство та з 21.10.2019 визначається статтею 45 КУзПБ.
36.          Так, статтею 23 Закону про банкрутство було встановлено порядок пред`явлення кредиторами вимог до боржника у справі про банкрутство, провадження у якій здійснюється за загальною процедурою. Конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
37.          Приписами статті 45 КУзПБ встановлено, зокрема, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.
38.          Згідно з частиною 2 статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. Нормами цієї статті передбачено, що за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу.
39.          Тобто набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку. А набуття такого статусу остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора. 
40.          Порядок набуття конкурсним кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство є чітким, зрозумілим та однозначним, і таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування.
41.          Лише після вчинення всіх передбачених Законом про банкрутство (стаття 23) чи КУзПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина 6 статті 23 Закону про банкрутство, частина 6 статті 45, стаття 47 КУзПБ) визнання його вимог, кредитор   набуває статусу учасника провадження   у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України).
42.          Разом з тим, враховуючи термінологічне визначення поняття "кредитор", наведене у абзаці 10 частини 1 статті 1 КУзПБ, порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство, визначений приписами статті 45 КУзПБ, кредитори   (в розумінні абзацу десятого частини першої статті 1 КУзПБ, окрім тих хто ініціював провадження у справі про банкрутство),   з моменту подання заяви, передбаченої абзацом 1 частини 1 статті 45 КУзПБ, можуть скористатися   правами,   передбаченими абзацом 1 частини 6 названої статті,   та правом   оскарження судових рішень у справі про банкрутство як особи, які не брали участі у справі (частина перша статті 254 ГПК України), якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.
43.          Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, Верховним Судом у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2020 у справі №910/4475/19.
44.          Водночас стосовно осіб, грошові вимоги яких до боржника відхилені судом (абзац 4 частини 6 статті 45 КУзПБ), слід звернутися до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.06.2020 у справі №916/3200/17, про те, що особа, яка за наслідком відмови у визнанні її грошових вимог конкурсного характеру відповідно до статей 1, 23 Закону про банкрутство та статей 1, 45, 46 КУзПБ не набула статусу кредитора боржника у справі про банкрутство, не може вважатися учасником справи про банкрутство та не має процесуальної дієздатності, визначеної законодавством про банкрутство, щодо оскарження ухвали місцевого суду про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та наступних судових рішень у справі про банкрутство (введення санації, введення ліквідаційної процедури та інших), за винятком залучення такої особи у справу про банкрутство у випадку розгляду майнових та інших спорів щодо боржника, відповідно до пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України та статті 7 КУзПБ).
45.          За змістом оскаржуваної ухвали в справі, яка розглядається, суд апеляційної інстанції при її ухваленні врахував наведені правові позиції Верховного Суду, підстав для відступлення від яких Суд не вбачає. 
46.          Отже, встановивши, що ТОВ "Ньюф" не має визнаних судом грошових вимог до Боржника і не є кредитором у цій справі про банкрутство Боржника, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про те, що ТОВ "Ньюф" не має процесуальної дієздатності оскаржувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.07.2018 у справі. Тому за відсутності підстав вважати, що зазначеною ухвалою суду першої інстанції вирішено питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ "Ньюф", провадження за апеляційною скаргою цієї особи обґрунтовано закрито на підставі положень статті 264 ГПК України.
47.          З огляду на викладене Суд відхиляє доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції вимог зазначеної норми процесуального права. Зокрема, Суд вважає безпідставними аргументи ТОВ "Ньюф" про те, що апеляційне провадження може бути закрито лише за умови, коли відповідний апелянт при поданні апеляційної скарги мав можливість переглянути ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у визнанні його кредиторських вимог у касаційному порядку. 
48.          Таке твердження скаржника ґрунтується на помилковому тлумаченні положень статті 264 ГПК України та не підтверджується змістом цієї норми, тоді як господарське процесуальне законодавство передбачає відповідні процесуальні механізми реалізації особою права на звернення до суду, зокрема, в разі набуття нею статусу кредитора у справі про банкрутство за наслідками апеляційного чи касаційного перегляду ухвали про відмову в задоволенні її кредиторських вимог до Боржника. 
49.          Також Суд не погоджується з доводами скаржника про те, що згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.07.2020 у справі №910/4475/19 в разі втрати особою статусу кредитора після подання апеляційної скарги така особа не може вважатися такою, що не мала процесуальної дієздатності на момент звернення з апеляційною скаргою. Зазначена постанова Верховного Суду не містить такого висновку, який є лише власною інтерпретацією скаржника. 
50.          Водночас Суд відхиляє посилання ТОВ "Ньюф" на наявність у нього процесуальної дієздатності як кредитора у справі про банкрутство Боржника на момент звернення з апеляційною скаргою на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 17.08.2021 про часткове визнання його грошових вимог до Боржника, оскільки на час здійснення апеляційного провадження та закриття апеляційного провадження зазначена ухвала суду першої інстанції була скасована, а ТОВ "Ньюф" статусу кредитора у цій справі не мав. 
51.          Суд звертає увагу, що згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду кредитор має правовий статус учасника у справі про банкрутство лише за сукупністю встановлених Законом про банкрутство, КУзПБ дій: пред`явлення грошових вимог, доведення свого права вимоги перед судом, розгляд грошових вимог судом (перевірка наявності такого права у кредитора, правомірність його набуття, невтрата цього права у зв`язку з позовною давністю тощо), визнання їх судом. Тоді як перегляд судових рішень у справі про банкрутство за апеляційною скаргою особи, яка не має визнаних судом кредиторських вимог до боржника, матиме наслідком необґрунтоване втручання такої особи у хід процедури банкрутства, учасником якої вона не є. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
52.          З огляду на викладене, звертаючись з касаційною скаргою, скаржник не довів неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, як необхідної передумови для скасування оскаржуваної ухвали. 
53.          Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду. 
Розподіл судових витрат
54.          Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюф" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 у справі №922/1014/18 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    В. Картере

Судді                                                                                                 О. Банасько

                                                                                                                В. Пєсков