Ухвала

17 серпня 2022 року
м. Київ
 
справа № 489/1777/17
провадження № 61-9259св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
розглянув заяви про самовідвід суддів Луспенка Дмитра Дмитровича, Гулька Бориса Івановича, Коломієць Ганни Василівни, Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року у складі судді Тихонової Н. С. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року у складі колегії суддів: Бондаренко Т. З., Крамаренко Т. В., Темнікової В. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення.
 
У червні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння.
 
Протокольною ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2017 року позов ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження із зустрічним позовом ОСОБА_5 .
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення відмовлено. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення задоволено.
Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.
Визнано 3/5 частки квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Визнано за ОСОБА_5 право власності на 3/10 часток квартири АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міхняєвою А. А., та зареєстрований в реєстрі за № 369, укладений 28 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в частині купівлі-продажу 3/10 часток квартири.
Витребувано з володіння ОСОБА_1 3/10 часток квартири АДРЕСА_1 та передано її у володіння - ОСОБА_5 .
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_5 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 .
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .
Усунуто перешкоди у користуванні та розпорядженні майном ОСОБА_1 шляхом виселення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 .
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Постановою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у складі: Луспеника Д. Д., Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-9093св19).
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року в частинах визнання частки квартири спільною власністю подружжя, визнання права власності на частку квартири, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири та витребування майна - змінено.
Визнано 58/100 часток квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Визнано за ОСОБА_5 право власності на 29/100 частки квартири АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міхняєвою А. А., та зареєстрований в реєстрі за № 369, укладений 28 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в частині її продажу 29/100 часток.
Витребувано з володіння ОСОБА_1 29/100 часток квартири АДРЕСА_1 та передано її у володіння ОСОБА_5 .
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, просила скасувати рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовити.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_7 , від імені якого діє адвокат Рішка Д. С., на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року залишено без руху для усунення недоліків.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року залишено без руху для усунення недоліків.
 
У липні 2020 року заявником у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги усунуто.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року, зупинено дію постанови Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року до закінчення касаційного провадження і витребувано із Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу № 489/1777/17.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 серпня 2022 року для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , справу призначено судді-доповідачеві: Черняк Ю. В., судді, які входять до складу колегії: Луспеник Д. Д. - головуючий, Гулько Б. І., Коломієць Г. В., Лідовець Р. А.
 
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до частини четвертої статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.
 
Зважаючи на викладене та з метою усунення сумнівів в об`єктивності і неупередженості при розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року у справі № 489/1777/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, судді Верховного Суду Луспеник Д. Д., Гулько Б. І., Коломієць Г. В., Лідовець Р. А. заявили самовідвід.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, вивчивши заяви суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовеця Р. А. та матеріали провадження, дійшов висновку, що заяви підлягають задоволенню, оскільки судді Луспеник Д. Д., Гулько Б. І., Коломієць Г. В., Лідовець Р. А. брали участь у розгляді цієї справи у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, за результатами якого 20 листопада 2019 року прийнято постанову, і у цій постанові суду колегією суддів висловлено певну правову позицію щодо правильного застосування норм права.
 
Керуючись статтями 3, 37 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

 
УХВАЛИВ:
 
Заяви суддів Луспенка Дмитра Дмитровича, Гулька Бориса Івановича, Коломієць Ганни Василівни, Лідовця Руслана Анатолійовича про самовідвід у справі № 489/1777/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року задовольнити.
 
Передати цивільну справу № 489/1777/17 для здійснення повторного автоматизованого розподілу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                       Б. І. Гулько

                                                                                                                  Г. В. Коломієць

                                                                                                                  Р. А. Лідовець

                                                                                                                   Ю. В. Черняк