ПОСТАНОВА 
Іменем України

10 серпня 2022 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 401/2125/20
провадження № 22-ц/4809/674/22 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Акцент-Банк»;
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2022 року (суддя Андріянова С.М.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог, руху справи в суді першої інстанції, відзиву на позов

У вересні 2020 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 жовтня 2019 року ОСОБА_2 з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. На підставі підписаної анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. 
При цьому, відповідач погодив, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг в «А-Банку» та «Тарифами Банку», складає між ним та АТ «Акцент-Банк» кредитний договір. 
АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору.
Посилаючись на те, що позичальник не виконує свої зобов`язання, АТ «Акцент-Банк» просить стягнути з нього заборгованість, яка станом на 14 серпня 2020 року становить 21 991, 71 грн, з яких: 14 995, 70 грн - заборгованість за кредитом, 6 646, 01 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 350,00 грн – заборгованість за штрафами.
В зв`язку з тим, що конверт з кореспонденцією, яка надсилалась на адресу відповідача повернувся до суду з відміткою «адресат помер», ухвалою від 15 березня 2021 року витребувано докази у Світловодського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації актового запису про смерть відповідача ОСОБА_2 (а.с.48).
На виконання ухвали суду, 24 березня 2021 року до суду надано завірену копію актового запису про смерть №5 від 04 січня 2021 року, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.52) .
Ухвалою від 22 липня 2021 року витребувано зі Світловодської міської державної нотаріальної контори інформацію про наявність спадкоємців після смерті боржника ОСОБА_2 (а.с.61-62).
Згідно інформації Світловодської міської державної нотаріальної контори від 09 серпня 2021 року, заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 подала дочка ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні. Свідоцтво про право на спадщину за законом видане 05 липня 2021 року за реєстром №2-375 (а.с.66).
Ухвалою від 18 серпня 2021 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_1 (а.с.69-70).
Від відповідача, правонаступника позичальника ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона просить позов АТ «Акцент-Банк» у даній справі задовольнити частково, лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14 995, 70 грн, у задоволенні решти позовних вимог просить відмовити. Оскільки фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_2 кошти в добровільному порядку позивачу вчасно не повернуті, вона визнає наявність заборгованості. Щодо стягнення 6 646,01 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом, відповідач вказала про те, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в договорі відповідальність у вигляді сплати відсотків та штрафів за користування кредитом за порушення термінів виконання договірних зобов`язань (а.с.79-82).
У запереченнях на відзив позивач вказує, що ОСОБА_2 в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Крім того, до матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначено всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, тощо. Вказаний паспорт підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зазначено, що номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами погоджено, а саме – його було зазначено особисто відповідачем в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яку він підписав власноруч (а.с.93-95).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2022 року позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC10072934735 від 01 жовтня 2019 року в сумі 14 995 грн 70 коп.
Здійснено розподіл судових витрат. 
Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив з того, що за приписами ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Враховуючи те, що ОСОБА_1 , яка є правонаступником боржника у своєму відзиві вказала, що вимоги банку визнає частково, лише у розмірі 14 995 грн 70 коп, суд встановив, що позов підлягає частковому задоволенню, в межах заборгованості за тілом кредиту.
Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, суд зазначив, що оскільки в заяві позичальника процента ставка не зазначена та відсутні будь-які умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, тому відсутні підстави для їх стягнення.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в частині відмовлених позовних вимог.
Просить рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ «А-Банк» задовольнити в повному обсязі. 
Посилається на те, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального права.
В обґрунтування зазначено, що відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процента ставка та інше.
Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Підписавши анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору та паспорт споживчого кредиту, відповідач відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору та взяв на себе відповідні зобов`язання. А тому позивач вважає, що наявні всі підстави для стягнення з ОСОБА_1 , як спадкоємця боржника заборгованості за процентами за користування кредитом та штрафів.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга Акціонерним товариством «Акцент-Банк» на рішення суду першої інстанції подана 28 квітня 2022 року.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 квітня 2022 року витребувано з суду першої інстанції матеріали цивільної справи.
17 травня 2022 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду з підстав, що в ній зазначені, апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» залишено без руху; скаржнику встановлено термін для усунення недоліків апеляційної скарги.
Оскільки недоліки апеляційної скарги усунено апелянтом в строк встановлений судом, 07 червня 2022 року відкрито провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву, про що постановлено відповідну ухвалу.
21 червня 2022 року ухвалою суду закінчено підготовчі дії у справі; постановлено апеляційний розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
27 червня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив в якому сторона просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент Банк» залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області без змін. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права та дотриманням процесуального права. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що визнала частково позовні вимоги, тобто сам факт отримання коштів спадкодавцем ОСОБА_2 , не заперечує. Однак, підписана позичальником анкета-заява не містить умов, за якими кредитором було здійснено нарахування відсотків та пені, як за кредитним договором (а.с.155-157).
Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року з підстав, що в ній зазначені відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в даній справі в режимі відеоконференції (розгляд справи без виклику сторін).

Обставини справи встановлені судами 

01 жовтня 2019 року між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.5 зворот).
До позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за договором №SAMABWFC10072934735 від 01 жовтня 2019 року, укладений між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_2 (а.с.5) та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг користування кредитною карткою «Зелена», який не містить підпису відповідача про ознайомлення з ним (а.с.14 зворот-15).
В матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який містить електронний підпис відповідача про ознайомлення з ним (а.с.6 зворот-7).
За доводами Банку, відповідач отримав та користувався кредитними коштами, однак взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 21 991,71 грн, яка складається з наступного: 14 995, 70 грн - заборгованість за кредитом; 6 646,01 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 350,00 грн – заборгованість за пенею (а.с.5).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог АТ «Акцент Банк» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, суд згідно статті 367 ЦПК України в цій частині його не переглядає.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ціна позову в даній справі становить 21 991,71 грн, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2022 становить 248 100 грн), в зв`язку з чим апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентної ставки та можливість нарахування банком заборгованості за процентами.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-банк» від 01.10.2019 процентна ставка не зазначена. Крім того в анкеті-заяві не зазначені умови та порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитом (а.с.6).
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщений на сайті https://a-bank.com.ua/green/tariffs в розділі «Умови та Правила» Тарифи користування кредитною карткою «Зелена», як невід`ємну частину спірного договору (а.с.14 зворот -15).
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» розумів відповідач та з ним ознайомився і погодився з ним, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати заборгованості за процентами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.
Отже, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Враховуючи вищевикладене, а саме умови та порядок кредитування, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для здійснення висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентної ставки.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що істотні умови договору погоджено між сторонами у Паспорті споживчого кредиту, є безпідставними, оскільки підписана позичальником анкета-заява не містить положень про те, що Паспорт споживчого кредиту є складовою частиною договору банківського обслуговування.
Підписаний сторонами 01.10.2019 Паспорт споживчого кредиту є тільки інформацією, яка надається споживачу  до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладеній у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».
Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
Згідно п. 1 ч. 1Закон України «Про споживче кредитування»договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону).
Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку (п. 12).
Отже, зважаючи на наявність підписаного сторонами 01.10.2019 Паспорту споживчого кредиту, який відповідає формі та змісту, визначеним для нього Додатком 1 Закону України «Про споживче кредитування», АТ «А-Банк» та ОСОБА_2 мали намір укласти договір споживчого кредитування.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу в спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено умови договору про споживчий кредит.
Однак, матеріали справи не містять договору про споживчий кредит, укладеного між сторонами в даній справі після підписання паспорту споживчого кредиту 01.10.2019 року, а додана позивачем до позову Анкета-заява, підписана відповідачем, та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не є договором про споживчий кредит в розумінні Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначеній ст.13 цього Закону. Включення позивачем паспорту споживчого кредиту в Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «А-Банку», суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Також суд звертає увагу на те, що Паспорт споживчого кредиту (а.с.6-7) містить інформацію щодо типу кредитного продукту: картка "Універсальна", картка "Універсальна Gold" за якими вказані різні умови. У ньому зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.
У третьому розділі Паспорту визначено максимальну суму ліміту на кредитній картці «Універсальна» до 50 000,00 грн, картка «Універсальна Gold» до 100 000 грн, однак відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці.
У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг висновки суду першої інстанції не спростовує.
Враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.
З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» процентів за користування кредитом, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником Умов і тарифів кредитування.
Суд апеляційної інстанції акцентує увагу позивача на представлені докази позовної вимоги, так в прохальній частині заявлено про стягнення 350,00 грн, як заборгованість за штрафами, в той час як в розрахунку заборгованості, наданому банком сума 350,00 грн зазначена, як заборгованість за пенею, дані про заборгованість за штрафами відсутня.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.
Апеляційний суд враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Акцент-Банк» не підлягає задоволенню, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2022 року в оскаржуваній частині необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» – залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2022 року, в оскаржуваній частині – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя         Л. М. Дьомич

Судді О.Л. Дуковський

О. А. Письменний