ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року	Львів	Справа № 500/8916/21 пров. № А/857/2236/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                        Обрізко І.М., 
суддів                                                            Сеника Р.П., Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання          Хабазні Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення  Тернопільського окружного адміністративного суду  від 13 січня 2022 року, прийняте суддею Баранюком А.З. у м.Тернополі, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

                                                           встановив:

ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі – ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач) про визнання протиправними дії щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи: з 26.01.1987 року по 30.06.1987 року у «Тернопільській телеграфно-телефонній станції» на посаді кабельника-спаювальника, з 01.07.1987 року по 31.12.1994 року у «Тернопільській міськ ВТВЕЗ» на посаді кабельника-спаювальника, з 01.01.1995 року по 30.06.1997 року в «Тернопільміськтелеком» на посаді кабельника-спаювальника, з 01.07.1997 року по 30.06.1998 року в «Тернопільській міській телефонній мережі» на посаді кабельника-спаювальника, з 01.07.1998 року по 12.12.2000 року у «Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської дирекції УДПЕЗ «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника, з 13.12.2000 року по 07.06.2004 року у «Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської дирекції ВАТ «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника, з 08.06.2004 року по 31.10.2006 року в «Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської філії ВАГ «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника, з 01.11.2006 року по 16.06.2011 року у «Центрі телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника, з 17.06.2011 року по 12.01.2015 року в Тернопільській філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника; переведення з 19.11.2021 року ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду  від 13 січня 2022 року позов задоволено.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що факт роботи позивача на посадах кабельника  - спаювальника також підтверджується довідкою АТ «Укртелеком» від 11.06.2021 року №08/89.
Підставою для не зарахування періоду роботи  з 26.01.1987 року по 20.12.1998 року слугувало те, що у довідці про підтвердження пільгового стажу за вказаний період відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.
Крім того, відповідач вказував позивачу на те, що для зарахування до пільгового стажу інших періодів після 20.12.1998 року, йому необхідно надати уточнюючу довідку та інформацію про проведення атестації робочих місць.
Суд наголосив, що законодавцем покладений обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому не проведення або не своєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Відтак, на думку суду, відсутні підстави для неврахування періодів роботи позивача з 26.01.1987 року по 30.06.1987 року, з 01.07.1987 року по 31.12.1994 року, з 01.01.1995 року по 30.06.1997 року, з 01.07.1997 року по 30.06.1998 року, з 01.07.1998 року по 12.12.2000 року, з 13.12.2000 року по 07.06.2004 року, з 08.06.2004 року по 31.10.2006 року, з 01.11.2006 року по 16.06.2011 року, з 17.06.2011 року по 12.01.2015 року до його пільгового стажу.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Тернопільській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що підставою для переведення на пенсію за віком на пільгових умовах є, зокрема, наявність професії чи посади в зазначеному Списку, підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць (при наявності пільгового стажу після 21.08.1992 року), а також зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
Судом першої інстанції не надано належної уваги, що відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 08/90 від 11.06.2021 року за період роботи з 26.01.1987 року по 20.12.1998 рік відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.
Крім того, звертає увагу на те, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи після 20.12.1998 року позивачу необхідно надати уточнюючу довідку та інформацію про проведення атестації робочих місць
В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що   ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області, йому призначена пенсія по інвалідності як особі з ІІІ групою інвалідності.
19.11.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи відповідач листом № 1900-0214-8/35757 від 30.11.2021 року відмовив у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.
Як вбачається із вказаного листа, підставами для такої відмови слугувало те, що відповідач не взяв до уваги пільгову довідку № 08/90 від 11.06.2021 року видану AT «Тернопільська філія «Укртелеком», оскільки в даній довідці про підтвердження пільгового стажу за період роботи з 26.01.1987 року по 20.12.1998 року відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058-ІV).
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці - 12 років 6 місяців для чоловіків, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків.
Суд зазначає, що відповідач не заперечує наявність необхідної кількості загального стажу роботи у позивача для призначення пільгової пенсії.
Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 року №1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Так, до пільгової роботи до 31.12.1991 року застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173:
якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994 року, застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10;
якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003 року, застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162;
якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03.08.2016 року, застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.
Розділом ХХІХ «Зв`язок» Списку №2 містить посаду «кабельник-спаювальник».
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442, Постанова № 442 відповідно) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації № 41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 2 Постанови № 442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесені до переліку.
Відповідно до п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не зарахував до спеціального стажу позивача наступні пільгові періоди роботи:
з 26.01.1987 року по 30.06.1987 року у «Тернопільській телеграфно-телефонній станції» на посаді кабельника-спаювальника;
з 01.07.1987 по 31.12.1994 у «Тернопільській міськВТВЕЗ» на посаді кабельника- спаювальника;
з 01.01.1995 року по 30.06.1997 року в «Тернопільміськтелеком» на посаді кабельника- спаювальника;
з 01.07.1997 року по 30.06.1998 року в «Тернопільській міській телефонній мережі» на посаді кабельника-спаювальника;
з 01.07.1998 року по 12.12.2000 року у «Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської дирекції УДПЕЗ «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника;
з 13.12.2000 року по 07.06.2004 року у «Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської дирекції ВАТ «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника;
з 08.06.2004 року по 31.10.2006 року в «Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку Тернопільської філії ВАТ «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника;
з 01.11.2006 року по 16.06.2011 року у «Центрі телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника;
з 17.06.2011 року по 12.01.2015 року в Тернопільській філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, факт роботи позивача на вказаних посадах також підтверджується довідкою АТ «Укртелеком» від 11.06.2021 року №08/89.
З приводу покликання апелянта на те, що відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 08/90 від 11.06.2021 року за період роботи з 26.01.1987 року по 20.12.1998 рік відсутня інформація про проведення атестації робочих місць, колегія суддів  зазначає наступне.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі №   520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19), в якій зазначено, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10   вересня 2013 року у справі №21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі №21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах №21-51а15, та №21-585а14, від 14   квітня 2015 року у справі №21-383а14, від 2 грудня 2015 року у справі №21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі №21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі №21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
За такого правового регулювання та встановлених обставин, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі у справі № 520/15025/16-а,  суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для неврахування періодів роботи позивача з 26.01.1987 року по 30.06.1987 року, з 01.07.1987 року по 31.12.1994 року, з 01.01.1995 року по 30.06.1997 року, з 01.07.1997 року по 30.06.1998 року, з 01.07.1998 року по 12.12.2000 року, з 13.12.2000  року по 07.06.2004 року, з 08.06.2004 року по 31.10.2006 року, з 01.11.2006 року по 16.06.2011 року, з 17.06.2011 року по 12.01.2015 року до його пільгового стажу та висновку про зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення - 19 листопада 2021 року.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційних скарг та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.  243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

                                                            постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду  від 13 січня 2022 року у справі №500/8916/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 13.05.2022 року.