Дата документу  Справа № 336/572/22 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 336/572/22                                 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/256/22                                                Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року                                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Целінського А.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопору шення стосовно  ОСОБА_1  за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 лютого 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 496,2 гривні (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

Згідно з постановою суду, 05 січня 2022 року о 16.00 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Nubira, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в районі буд.12 по вул.Ферганській у м.Запоріжжя, та, маючи зовнішні ознаки перебування у стані наркотичного сп`яніння, на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що судом першої інстанції під час судового розгляду були неповно досліджені докази і невірно встановлені обставини справи, не прийнято до уваги порушення з боку працівників поліції при складанні протоколу.
Апелянт посилається на безпідставну зупинку його транспортного засобу працівниками поліції. 
Він пояснював працівникам поліції, що не відмовляється від огляду та може його пройти у медичному закладі після забезпечення безпеки його автомобіля, який залишався на проїзній частині.
Судом не взято до уваги, що матеріали справи не містять відомостей про свідків його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, які повинні бути присутніми при складанні протоколу.
Вказане на думку апелянта суперечить вимогам Порядку направлення водіїв для проведення огляду.
Зазначає, що в подальшому він пройшов відповідний огляд у КНП «ОКЗНПД» ЗОР у лікаря-нарколога. Огляд був проведений у відповідності з вимогами о 17 год. 40 хв., тобто в межах двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. За наслідком огляду стану сп`яніння не виявлено.
Вважає, що вказаним спростовуються відомості, зазначені в протоколі, щодо перебування його в стані наркотичного сп`яніння. Однак суд першої інстанції критично поставився до цього висновку та не взяв його до уваги.
Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення його від керування транспортним засобом.
Також в матеріалах справи відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеофіксацію, що не дає підстав використати його як доказ.
Враховуючи викладені порушення, вважає вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами.

Заслухавши  ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Целінського А.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться :
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №051764 від 05 січня 2022 року, згідно з яким 05 січня 2022 року о 16-00 годині у м.Запоріжжя, вул. Ферганська 12 водій ОСОБА_1  керував ТЗ Daewoo Nubira, д.н.з.  НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей розширені, не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, подію зафіксовано на боді камери 470501, 470248. Від керування ТЗ відсторонений, авто припарковане згідно з ПДР, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП; 
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 січня 2022 року;
- письмовими поясненнями  ОСОБА_1 ;
- відеозаписом, яким підтверджуються відомості, вказані у протоколі.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського Іщенко І., згідно з яким, 05 січня 2022 року, заступивши в денну зміну в складі екіпажу 804 разом із ст. л-нт. ОСОБА_2 , був зупинений т/з Део Нубіра д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці ока, що не реагує на світло. Після неодноразової пропозиції пройти мед. огляд у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, водій відмовився від проходження мед. огляду. У водія  ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП серії ААБ 051764. Водія відсторонено від керування та попереджено про наслідки.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що  ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
При апеляційному розгляді  ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду, однак не міг залишити автомобіль. 
Захисник-адвокат Целінський А.В. підтримав апеляційну скаргу та послався на порушення з боку працівників поліції під час складання матеріалів справи. Вважав, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення.
На думку апеляційного суду, доводи сторони захисту правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та суперечать матеріалам справи.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу, зокрема і письмовими поясненнями  ОСОБА_1 . У протоколі зазначено, що  ОСОБА_1 роз`яснені його процесуальні права.
При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
Посилання апелянта на безпідставність зупинки його транспортного засобу спростовується поясненнями останнього, які надані в письмовому вигляді та під час апеляційного розгляду, а також відеозаписом події. Так, з матеріалів справи убачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1  зупинили працівники поліції, повідомивши водієві, що на автомобілі не працював один ліхтар.
Стосовно доводів апелянта про те, що він від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Так, згідно з відеозаписом, доданим до матеріалів справи, у водія  ОСОБА_1  працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані, як в протоколі, так і в направленні водія на огляд. У зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння водію неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак водій відмовився від проходження такого огляду.
Така відмова водія фактично була виражена його поведінкою, оскільки, вказуючи про згоду пройти огляд,  ОСОБА_1 одночасно вказував на те, що не може залишити свій автомобіль. Така поведінка обґрунтовано оцінена працівниками поліції як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Те, що після складання протоколу  ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння та згідно з висновком лікаря – не перебував у стані сп`яніння, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовує. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що огляд  ОСОБА_1 у вказаній медичній установі проводився без дотримання порядку, передбаченого ст.266 КУпАП, у зв`язку з чим, результати такого огляду не можуть вважатися дійсними.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В цьому випадку  ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. 
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Те, що при оформленні адміністративного матеріалу не залучені свідки, проте вівся відеозапис, не суперечить положенням ст.266 КУпАП. 
У суду апеляційної інстанції не виникає сумнівів в тому, що вказаний відеозапис стосується саме цієї справи. Викладене ніким не оспорюється та спростовано.
Не погоджується суд апеляційної інстанції і з твердженням сторони захисту щодо відсутності відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відео фіксацію. Так, в протоколі серії ААБ №051764 вказано, що подію зафіксовано на боді камери 470501, 470248.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                                С.В. Дадашева