Дата документу 15.06.2022 Справа № 335/11270/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
       Єдиний унікальний № 335/11270/21                           Головуючий у 1 інстанції 
       № провадження 22-ц/807/1503/22                                Воробйов А.В.
                                                                        Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       15 червня 2022 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
        Головуючого:                Бєлки В.Ю.
        Суддів:                        Кухаря С.В.
                                Онищенка Е.А.
        За участю секретаря: Бєлової А.В.
       розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2022 року позовну заяву залишено без розгляду.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом було ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, але позовну заяву залишено без розгляду з урахуванням вимог ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України за правилами загального позовного провадження. Залишилось поза увагою суду, що вона не подавала до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
        Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
       Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи позивач, повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки. 
Проте з такими висновками місцевого суду погодитися не можна, оскільки він дійшов їх з порушенням норм процесуального права.
Згідно з частинами 1, 2 статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Судом встановлено, що ухвалою Орджонінідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди.
Справа неодноразово призначалася до розгляду, зокрема, на 06.12.2021 року, 19.01.2021 року та 23.02.2022 року у які позивач та її представник не з`явилися. 
Пункт 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачає, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Умовою для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 та ч. 5 ст. 223 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду, який не повідомив суд про причини неявки.
З матеріалів справи вбачається, що 11.01.2022 року позивач звернулась до місцевого суду із заявою про відвід судді, яка була розглянута у судовому засіданні 12.01.2022 року та у задоволенні заяви було відмовлено і передано справу до іншого судді для її вирішення.
Ухвалою судді від 19.01.2022 року також відмовлено у задоволенні заявленого відводу іншим суддею. Але матеріали справи містять довідку, що позивач не з`явився у цей день у судове засідання повідомлений належним чином, але при цьому повідомлення про виклик позивача відсутнє. 
Рішення про обов`язкову участь у розгляді справи, в порядку спрощеного провадження, позивача судом не приймалось.
Таким чином, матеріали справи не свідчать про наявність факту повторної неявки позивача та її представника у судові засідання без зазначення причин такої неявки, у зв`язку з чим відсутні і підстави для залишення позовної заяви без розгляду. 
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Залишення позовної заяви без розгляду у даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Положеннями ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року №9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.
У справі "Bellet v. France" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати стороні позивача можливість захистити свої права у суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи у доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК України є підставою для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2022 року скасувати.
Справу направити до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду.
Повний текст постанови виготовлено 20 червня 2022 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка

       Судді:                                                        С.В. Кухар
       
                                                                       Е.А. Онищенко