ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 720/101/20
провадження № 51-525км21 
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 	
за участю: секретаря судового засідання засудженого прокурора	  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,	
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вироки Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2020 року та Чернівецького апеляційного суду від 19 січня 2021 року щодо 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , 
засудженого за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 187 Кримінального кодексу України (далі – КК),
Обставини справи

1.  Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за частиною 1 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
2.  Суд визнав доведеним, що 05 травня 2019 року приблизно о 05:00 в будинку на АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, напав на ОСОБА_8 , завдавши тому легких та середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, і відкрито заволодів грошима в сумі 70 грн, банківськими картками та мобільним телефоном потерпілого.
3.  Чернівецький апеляційний суд 19 січня 2021 року скасував вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання й своїм вироком призначив засудженому за частиною 1 статті 187 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі частини 4 статті 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2019 року, більш суворим покаранням, призначеним за цей злочин, засудженому визначено остаточнепокарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Вимоги і доводи касаційної скарги 
4.  У касаційній скарзі захисник, посилаючись на частину 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), просить змінити оскаржені рішення та перекваліфікувати діяння засудженого на частину 1 статті 122 КК. 
5.  Захисник стверджує, що суди здійснили судовий розгляд неповно, не дали належної оцінки доказам, неправильно встановили фактичні обставини справи і постановили рішення, які суперечать вимогам статті 370 КПК. 
6.  Суть доводів скарги зводиться до того, що судами не доведено наявності в засудженого умислу на заволодіння майном, а тому він має нести відповідальність лише за заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
7.  На переконання захисника, судами не спростовано версії засудженого про те, що конфлікт з потерпілим відбувся не з корисливих, а з особистих мотивів. Сторона захисту вважає, що факт викрадення у потерпілого телефону не підтверджений належними та допустимими доказами, оскільки сам телефон не був виявлений, а показання потерпілого і свідків в цій частині є недостовірними.
Позиції учасників касаційного розгляду 

8. На касаційну скаргу прокурор подав заперечення, в яких, наводячи свої аргументи, зазначає про необґрунтованість вимог засудженого.
9. Захисник направив до Суду заяву, в якій просив здійснити касаційний розгляд без його участі.
10.  У судовому засіданні засуджений підтримав доводи скарги, просив її задовольнити .
11.  Прокурор заперечив проти задоволення касаційних вимог сторони захисту та просив залишити оскаржені судові рішення без зміни, вважаючи їх законними й обґрунтованими. 
12.  Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило. 
Оцінка Суду

13.  Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню.
14.  Згідно із частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412–414 цього ж Кодексу. 
15.  Частиною 2 статті 433 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
16.  Суд нагадує, що касаційна інстанція є судом права, а оцінка доказів у справі є завданням судів попередніх інстанцій. Проте за наявності відповідних доводів сторони кримінального провадження Суд здійснює перевірку того, чи додержалися суди процесуальної вимоги про доведення винуватості поза розумним сумнівом.
17.  У результаті касаційного перегляду встановлено, що висновок суду про доведеність винуватості засудженого у вчиненні злочину підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, оціненими відповідно до статті 94 КПК з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів – з точки зору достатності для прийняття рішення.
18.  У цій справі сторона захисту, не заперечуючи в цілому встановлених фактичних обставин справи та причетності засудженого до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, стверджувала про недоведеність заволодіння речами потерпілого.
19.  Спростовуючи таку позицію сторони захисту, суд у вироку послався на показання допитаних у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 про те, що під час побиття засуджений викрав у нього з кишені телефон та гаманець з платіжними картками та грошима, показання очевидців події ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які підтвердили факт заволодіння майном потерпілого, показання свідка ОСОБА_11 щодо обставин, за яких у нього опинилися банківські картки потерпілого. Крім того, суд оцінив наявні у справі письмові докази, зокрема протоколи слідчих експериментів з участю потерпілого та свідків, а також висновки судових експертиз, зміст яких детально відображено у вироку.
20.  Отже, суд першої інстанції з`ясував усі передбачені статтею 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування, і обґрунтовано визнав отримані докази достатніми для встановлення події злочину та доведеності винуватості засудженого. У Суду немає переконливих підстав ставити під сумнів оцінку судами попередніх інстанцій достовірності доказів, а також їх достатності для висновку про винуватість засудженого.
21.  Суд погоджується з висновком судів, що за наданої стороною обвинувачення сукупності доказів відсутність телефону потерпілого не може мати вирішального впливу на висновки про обставини справи, у тому числі про факт заволодіння засудженим телефоном потерпілого.
22.  Встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення отримали правильну правову кваліфікацію за частиною 1 статті 187 КК. За встановлених обставин справи причини, з яких розпочався конфлікт між засудженим і потерпілим, не мають істотного значення для кваліфікації дій засудженого.
23.  Призначене засудженому покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів. Аргументів, які би доводили явну несправедливість покарання, призначеного засудженому, в касаційній скарзі не наведено.
24.  Апеляційний суд провів розгляд відповідно до вимог кримінального процесуального закону і погодився з висновками суду першої інстанції щодо доведеності винуватості засудженого у вчиненні злочину, надавши умотивовані відповіді на всі аргументи, наведені в апеляційній скарзі захисника, які переважно повторюються в його касаційній скарзі. Зміст ухвали відповідає вимогам статті 419 КПК.
25.  Таким чином, Судом не встановлено істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які були би підставами для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень, а тому Суд вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд 
ухвалив:
Вироки Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 листопада 2020 року та Чернівецького апеляційного суду від 19 січня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника  – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає. 
Судді:   

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                         ОСОБА_3